Copyright: Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár


Címoldal
		Fordította és bevezetéssel ellátta dr. Kühár Flóris O.S.B. a Szent István Akadémia tagja Nihil obstat. Dr. Michaël Marczell, censor dioecesanus. Nr. 577. Imprimatur. Strigonii, die 24. Februarii 1926. Julius Machovich, vicarius generális Nihil obstat. Dr. Damianus Hegyi censor. Nr. 836/1925. Imprimatur. In S. Monte Pannoniae 6. Dec. 1925. Dr. Remigius Bárdos archiabbas. Tartalomjegyzék


Nagy Szent Gertrúd

Lelki gyakorlatai

Fordította és bevezetéssel ellátta

dr. Kühár Flóris O.S.B.

a Szent István Akadémia tagja

Szent István Társulat, 1926

Nihil obstat.

Dr. Michaël Marczell

censor dioecesanus.

Nr. 577. Imprimatur.

Strigonii, die 24. Februarii 1926.

Julius Machovich

vicarius generális

Nihil obstat.

Dr. Damianus Hegyi censor.

Nr. 836/1925. Imprimatur.

In S. Monte Pannoniae 6. Dec. 1925.

Dr. Remigius Bárdos Archiabbas.


Tartalomjegyzék

A könyv elektronikus változata

Elôszó

Nagy Szent Gertrúd élete

Szent Gertrúd lelkigyakorlatai

Szent Gertrúd lelkigyakorlatai

1. gyakorlat: A keresztség kegyelmének megújítása

2. gyakorlat: Lelki megtérés (A beöltözés évfordulójára)

3. gyakorlat: Lelki eljegyzés és önátadás Istennek (A szent fogadalom évfordulóján)

4. gyakorlat: A szerzetesi fogadalom megújítása (A fogadalom megújítása napján)

5. gyakorlat: Az isteni szeretet fölkeltése

6. gyakorlat: Dicséret és hálaadás

7. gyakorlat: A bûnökért való engesztelés és elôkészület a halálra

Jegyzetek

Szent Gertrúd lelkigyakorlatainak imádságai a következô alkalmakra is használhatók:

I. Reggeli imádságul

Az elsô gyakorlat

Kora hajnalban. 5. gyakorlat

II. Esti imádságul

Este. 5. gyakorlat

,,Most bocsásd el Uram...'' 4. gyakorlat

Kompletorium. 5. gyakorlat

Édes Jézusom ... 7. gyakorlat

Este. 7. gyakorlat

III.	Napközben

A 2. gyakorlat

Lelkem elfogadója. 4. gyakorlat

Litánia. 4. gyakorlat

Délben. 5. gyakorlat

Szextára. 7. gyakorlat

IV. Szentmisére

A 6. gyakorlat imádságai

A 7. gyakorlat imádságai

V. Szentgyónásra

A 4. gyakorlat imádságai

A 7. gyakorlat imádságai

Gyónás elôtt végezhetôk:

Jézusom, az élet forrása. 1. gyakorlat

Lábad elé borulok. 4. gyakorlat

Istennek édes irgalma. 7. gyakorlat

Istennek édes kegyessége. 7. gyakorlat

Gyónás után végezhetôk:

Uram, Teremtôm 1. gyakorlat

Vágyaimnak kedvese. 3. gyakorlat

Litánia. 4. gyakorlat

Szerelmemmel fogva tartlak. 5. gyakorlat

Áldjon meg... 7. gyakorlat

Áldozási imádságok

A 3. gyakorlat

A 6. gyakorlat

Áldozás elôtt végezhetôk:

Édes Szûzanyám. 2. gyakorlat

Édes Jézusom... 2. gyakorlat

Íme, hozzád sietek. 4. gyakorlat

Mint szarvasgím... 5. gyakorlat

Áldozás után:

Lelkem édes vendége. 1. gyakorlat

Áldj meg... 2. gyakorlat

Édes Jézusom. 2. gyakorlat

Magasztalja az én lelkem... egész a 4. gyakorlat végéig.

Vesperásra. 5. gyakorlat

Szerelmemmel fogva tartlak. 5. gyakorlat

Zengjen neked hálát. 6. gyakorlat

Különféle imádságok

A Szentháromsághoz:

Atya, Fiú, Szentlélek ... 1. gyakorlat

Neked, teljes Szentháromság ... 3. gyakorlat

Végy fel engem ... 4. gyakorlat

A Szentlélekhez:

Jöjj el Szentlélek Isten ... 2. gyakorlat

Édes szerelmem. 4. gyakorlat

Szûz Máriához:

Üdvözlégy Mária. 1. gyakorlat

Édes Szûzanyám ... 2. gyakorlat

Az ôrzôangyalhoz:

Üdvözlégy Isten szent angyala. 1. gyakorlat

Mindenszentek litániája:

3. gyakorlat

4. gyakorlat

A keresztségi fogadás megújítása:

Kegyelmes, igaz Istenem, 1. gyakorlat

Jézusom, ki az igazság napja vagy. 1. gyakorlat

A bérmálási kegyelem megújítása:

Gyôzedelmes Jézus. 1. gyakorlat

Kísértés idején:

Add jobb kezembe ... 1. gyakorlat

Lelkem elfogadója. 4. gyakorlat

Jó halálért:

7. gyakorlat

Most fogadj be. 4. gyakorlat

Este. 5. gyakorlat


A könyv elektronikus kiadása

Ez a program az azonos címû könyv elektronikus változata. A könyv 1926-ban jelent meg a Szent István Társulat kiadásában. Az elektronikus változat a Szent István Társulat engedélyével készült.

A könyv apróbetûs részeit a program széles bal- és jobboldali margóval jelöli.


Elôszó

A lelkiélet nagymesterei, Szent Terézia, Szalézi Szent Ferenc, Liguori Szent Alfonz nagy magasztalásokkal halmozzák el Szent Gertrúd lelkigyakorlatos könyvét. Weissbrodt, Szent Gertrúd fômûvének, az ,,Isteni kegyelem követé''-nek német fordítója, azt állítja a lelkigyakorlatos könyvrôl, hogy mélységével, erejével, fönséges hangulatával, a liturgiához alkalmazkodó beosztásával páratlanul áll az ájtatos könyvek közt és magukkal a liturgikus könyvekkel vetekszik.

A misztikus irodalomnak e drágagyöngyét nyújtja ez a fordítás a magyar közönségnek. A fordítónak az a reménye, hogy Szent Gertrúd mûve az áhítat eredeti forrásához, az Egyház liturgiájához vezeti a hívô lelket és közelebb viszi az Úr Jézus imádandó Szívéhez, minden vigasztalás kútfejéhez.

Pannonhalmán, 1925. november 17-én, Szent Gertrúd ünnepén.

Dr. Kühár Flóris O. S. B.


Nagy Szent Gertrúd élete

A Gertrúd névre a szentek közt a legnagyobb fényt Helftai Szent Gertrúd árasztotta, akit a történelem Nagynak nevez.

Élete olyan, mint egy bezárt kert, hortus conclusus, kívülrôl nem sokat látni belôle; belülrôl csupa szín és ragyogás, eleven, gazdag, pompázó élet, de csak a gazdáját gyönyörködteti. Szent Gertrúd életében is az ô fölséges Ura, Királya, az Úr Jézus gyönyörködött.

Az Isten jóságos gondoskodása volt Egyházával szemben, hogy szent Gertrúd életének bensô szépségeit halhatatlan értékû mûveiben fölfedni hagyta és így késô századok és nemzetek lelkét is megérinti ez élet illata.

Szent Gertrúd valószínûleg Türingiában született 1256. január 6-án, vízkeresztnapján. Kortársa a szintén türingiai Altenburgi Boldog Gertrúd, Szent Erzsébetnek, a magyar királyleánynak leánya.

Vízkeresztnapján az Egyház egén új csillag, szép csillag jelent meg; valamikor a napkeleti bölcseket vezette a vízkereszt csillaga az Úr Jézushoz; ez az új csillag nem pogányokat, hanem keresztény hívôket visz az Úr szentséges Szívéhez.

Ötéves korában szent Gertrúd a helftai zárdába került nevelésre.

A helftai zárdát Burkardt, Mansfeld grófja, alapította feleségével 1229-ben saját vára mellett és Halberstadtból népesítette be cisztercita apácákkal, akik késôbb költöztek át Helftába. A zárdát a cisztercitarend, melynek számára alapíttatott, nem vette fel kötelékébe; apácái szent Benedek Reguláját követték ama szabványok, szokások nélkül, melyekkel a cisztercitarend a szent Regulát a korviszonyokhoz alkalmazta; istentiszteleti könyveik is eltértek a cisztercitákétól. Ezt bizonyítják Szent Gertrúd mûveinek kiadói. A megyéspüspök fennhatósága alatt éltek; lelki életüket gyóntatóik irányították, akik gyakran domonkosrendiek voltak. A XIV. században a zárda jog szerint is bencés zárdává alakult át.

A történetírók sokat vitáztak arról, bencés apáca volt-e Szent Gertrúd és társa, szent Mechtild, vagy pedig cisztercita? Nekünk e kérdés megoldása igazán nem fontos. Egy bizonyos, hogy Szent Gertrúd egyik legkiválóbb leánya Szent Benedeknek, kinek Rendszabályát követte, kinek szellemébôl élt; egyik legszebb virág ama rózsatôn, mely Szent Benedekbôl eredt és amelynek szépséges rózsáit Szent Gertrúd látomásban szemlélte.

Épp ezért Szent Gertrúdot joggal vallhatják magukénak, megdicsôült testvérüknek mindazok, akik ma is Szent Benedek Regulája alatt katonáskodnak, akármely ágához tartozzanak is Szent Benedek ôsi fájának.

A helftai monostor egyike volt azon helyeknek, melyekben az Istenbe merült élet legnagyobb virágzását érte el, melynek tagjai közül sokan járták az életszentség hôsies útjait és sokan részesedtek az Úr rendkívüli kegyelmeiben.

Errôl a monostorról is el lehet mondani tiszteletreméltó Péter clunyi apát szavait: ,,Olyan volt, mintha az ég ragyogó csillagai közt különös fényben ragyogna. A monostorban nemes és egyszerû származású nôk sokasága élt; királyi családból valók is itt vetették meg a gazdagságot, méltóságot, tiporták sárba a kevélységet, hajtották a lélek uralma alá az érzékiséget. Közöttük voltak olyanok, kik férjük halála után jöttek, néhányan még sértetlenül hagyták ott a nászágyat, sokan pedig férfiút egyáltalán nem ismerve helyezték a testi élvezetek helyébe a szüzesség angyali erényét. Mindnyájan férfias erôvel gyôzték le az asszonyi puhaságot; nemcsak a világot, de magukat is megtagadták, kezük munkájával, zsoltárénekléssel, szüntelen imádsággal gyûjtik az érdemet, törlesztik a régi adósságot''.

Helftának környéke is vonzó volt. A monostor egy termékeny völgynek mélyén vonult meg; a zárda körülkerített kertjében az évszakok pompázó virágai, kívülrôl szelíd emelkedéses hegy vonalak közt a szem messze síkokra lát és látja maga fölött az eget, melyrôl a legszebb tavaszban sem feledkeznek meg a zárda lakói. Az ég és a föld kedves összhangba olvad a helftai apácák lelkében. A természetszeretet az Isten felé vonja vágyódásukat.

A helftai zárdában a kis Gertrúd jó kezekbe került. A monostor élén az elôkelô származású Hackeborni Gertrúd apátasszony áll, aki 19 éves korában nyerte el kiváló tulajdonságaiért a monostor anyjának hivatását. Nagytudású, a könyvmûveltséget is nagyrabecsülô, széles látású, bölcs és erôskezû apáca volt; anyai szeretettel vezette családját; leányai közül mindegyik azt gondolhatta, hogy az apátasszony ôt szereti legjobban. A kis Gertrúd anya helyett édesanyát talált benne.

A zárda zeneiskoláját az apátasszony húga, Hackeborni Szent Mechtild vezette, aki a kis Gertrúdot is oktatta, nevelte; késôbb a tanítvány és a mester közt szent barátság és munkaközösség fejlôdött ki, melyet a közös kiválasztottság kegyelmei, az istenszeretet egybeolvadó lángjai erôsítettek és nemesítettek.

Szent Gertrúd a zárdai iskolában gyors elôhaladást tett. Nagy lelkesedéssel tanulta az úgynevezett hét szabad mûvészetet, köztük a latin nyelvet és a zenét. Késôbbi mûvei igazolják, hogy a latin nyelvet mesteri ügyességgel kezelte, érzéseinek tökéletes kifejezést tudott vele adni és költôi ritmust, rímelést vitt bele latin prózájába is. Latin mûveltsége emlékeztet a kora-középkor nagy apácaírójára, Gandersheimi Hrosuitára.

A világi tudományokkal való mohó foglalkozás, a fiatalság kísértései Gertrúd érzékeny, finom lelkében rövid idôre kellemetlen hatásokat váltottak ki. Lelke hívságos dolgok után kalandozott, a zárdái fegyelem nehéz igává változott, a tudás felfuvalkodottá tette szívét.

Az isteni kegyelem hatása és a kezdettôl fogva megôrzött ártatlanság ereje azonban ledöntették a hiúság tornyát lelkében és rövidesen utálattá lett szemében mindaz, mi elôbb vonzotta. Figyelme az isteni tudományok felé fordult és a Szentírást kezdte tanulmányozni, éjjel-nappal forgatni. A naponként énekelt zsoltároknak most egészen új lett a csengése fülében; a bánat hangjai megremegtették, megindították szívét és az igazában ártatlan lélek, kirôl társnôi életében azt mondták, hogy méltán lehetne ôt ereklyeként az oltárra helyezni, kemény bûnbánatra adta magát. A napi istentisztelet órái, a szabályos beosztású zsolozsma mindig változatos imádságai, himnuszai, a Szentírásból és a nagy szentatyákból vett olvasmányai új tartalommal töltötték meg lelkét. Megtanult az Isten színe elôtt járni, az ég angyalaival és a megdicsôült szentekkel együtt imádkozni, járta az alázatosságnak Szent Benedek által megjelölt útját, érzékeit elvonta a világ csábításaitól, a hallgatagság fékjét vetette nyelvére, akaratát az engedelmesség igájába fogta. És amikor a világ szava elhallgatott benne és énjének gôgje megtörpült, akkor az Isten kezdett szólni az Ô alázatos szolgálójához. Huszonhatéves korában, 1281. január 27-én jelent meg neki elôször az Úr Jézus, kit szeretett, kit jegyesének választott a szent fogadalmakkal. Ez az elsô jelenés megéreztette vele, hogy az isteni fönség az alázatosság völgyébe hajlik le legszívesebben. Az Üdvözítô szólt hozzá az adventi ének szavaival, hisz ez volt az ô adventje, megérkezése jegyeséhez: Hamar jô a te üdvösséged! Miért emészt a bánat? Üdvözítelek, megmentelek, nincs okod félni!

Ettôl az idôtôl kezdve Szent Gertrúd élete az Üdvözítôvel való érintkezésnek, társalgásnak, szeretetben való egyesülésnek azon ormain jár, melyet misztikus kegyelmi életnek nevezünk. A misztika nem más, mint átérzése, megtapasztalása annak, hogy a kegyelem által a lélek az Istenben és az Isten a lélekben él. A kegyelemre hivatalos mindenki; minden keresztény elnyeri a szent keresztségben a megszentelô kegyelmet, a Szentlélek hét ajándékát; a bérmálás szentsége megerôsíti benne az Istenhez tartozás kapcsát és új sugarakat áraszt beléje a Szentlélek bôségébôl. A lelkek közül azonban, sokan az Isten helyett a világba vagy önmagukba merülnek, a kegyelmek gyengéd sarjadását gátolják, nem hagyják az isteni élet teljességére bontakozni, virágba termésbe szökni az isteni életáramot önmagukban. Akik azonban, mint Szent Gertrúd, lelkükben jó talajt adnak a kegyelem magvának; akik imádsággal, a szentségek buzgó használatával, az Isten parancsainak megtartásával, önmegtagadó élettel a kegyelem útjait nyitva hagyják; akik a gyermeki szem ártatlan nézésével és a gyermeki szív érintetlenségével közelítenek az Úrhoz, akik készek ôt meghallgatni -- azokhoz szól az Úr, azok látják és ízlelik, mily édes az Úr.

A misztikus élet sokaknak adatott meg az Egyházban. Szent Gertrúd is egyike eme választottaknak. A helftai zárdában sem állt egyedül nagy kegyelmeivel. Mestere és példaképe, Szent Mechtild, az apátasszony húga, az Isten szemléletének, a legmagasztosabb kontemplációnak útján járt hôsies lélekkel. Lelkében az Úr sokszor megnyilatkozott; e rendkívüli kegyelmekrôl tanúskodik Szent Mechtild mûve: ,,Az Isten különös kegyelmérôl szóló könyv'' (Liber specialis gratiae). Ugyancsak a helftai zárdában élte le utolsó tizenkét évét életének Magdeburgi Mechtild (+1285), aki elôbb Magdeburgban élt visszavonultan, magát Istennek szentelve. Az ô lelkének termése, ,,Az Istenség áradó fénye'' (Das fliessende Licht der Gottheit), a német középkori irodalom remeke.

Szent Gertrúd tehát lelki életének nagy kegyelmeit olyanoknak tárhatta fel, akik vele együtt részesedtek az Üdvözítô szeretetének édességeiben.

Szent Gertrúd további élete fokozatos elôhaladás az isteni élet titkainak megismerésében és mindig nagyobbodó szeretet Isten iránt, mellyel párhuzamosan halad a gyermeki alázatosság fejlôdése.

Lelki világát két mûve: ,,Az isteni kegyelem követe'' (Legatus divinae pietatis) és a ,,Lelki gyakorlatok'' (Exercitia spiritualia) tárják fel. Írt ezeken kívül több munkát is, de azok elvesztek. Kegyelmeit az Úr Jézus külön parancsára jegyezte fel vagy mondta tollba társnôinek.

Csodálatos, mily mélyen belehatolt Szent Gertrúd az isteni igazságokba. Bár mûvei nem tankönyvek, mégis lépten-nyomon meglátszik rajtuk, hogy szerzôjük otthon van a természetfölötti dolgokban. A Szentírás és a szent liturgia azok a források, melyekbôl a szent tudását meríti; ezeken kívül bôségesen ismeri a nagy egyháztanítóknak, Szent Ágostonnak, Nagy Szent Gergelynek, Szent Bernátnak írásait. Misztikus élete az Egyház liturgiájába kapcsolódik; látomásaiban gyakran jelennek meg csodás jelképei a szent cselekményeknek; az isteni kegyelemtôl fényesedô lelki szeme gyakran látja az ünnepek titkait, a szentségek titokzatos hatását, az Úr Jézus életét az Oltáriszentségben, kegyelmeinek áradását a szentmiseáldozatban, a kereszt magasztos bölcsességét.

Szíve választottját az Úr Jézus még mélyebb titkok forrásához vezette. Megmutatta neki gyakran saját isteni szívét. És Szent Gertrúd tanulékony tanítvány volt a Szent Szív iskolájában! Mûveibôl kitûnik, hogy a Szentséges Szív egész kincstára feltárult elôtte, hogy azok az igazságok, melyeket a Szent Szív litániája rejt (XIII. Leó pápa hagyta jóvá), elôtte már ismeretesek voltak.

Egyik látomásában a szent az ô választott védôszentjével, Szent János evangélistával társalgott. Szent János elvitte ôt e látomásban az Úr Jézushoz és Gertrúd lehajthatta fejét Jézus Szívére. Szent Gertrúd hallgatta a Szent Szív édes, vigasztaló dobbanásait, érezte az isteni szeretet szívverését. Szent János bevallotta neki, hogy ô is érezte az utolsó vacsorán e szeretetet és ettôl gyulladt fel lelke, ettôl lett tûznél tüzesebb. Szent Gertrúd kérdezte tôle: ,,És miért hallgattad ezt el, miért nem írtál legalább valamit róla a mi elôhaladásunkra?'' Szent János azt felelte: ,,Az én hivatásom volt, hogy az Isten örök Igéjérôl írjak az újszülött Egyháznak annyit, hogy a világ végezetéig elég legyen az elmélyedô emberi értelem számára, bár fölérteni azt soha senki sem fogja; az isteni Szív dobbanásainak édességét feltárni az új idôk számára tartatott fenn. Hogy amikor ezekrôl hall majd az elvénült világ, melyben az isteni szeretet már fogyni indult, fiatalodjék és e szívveréstôl új életre keljen.''

Szent Gertrúd kora már a vénülésnek, a szeretet megfogyatkozásának jeleit mutatta. A XIII. század megélte az egyházi tudományok nagy felvirágzását, a középkori Egyház is e században jutott III. Ince pápával fényének, dicsôségének tetôpontjára. De a süllyedés jelei is mutatkoztak. A német-római császárság árnyékhatalommá foszlott, a középkori társadalmi rend bomlásnak indult, a keresztes lelkesedés tüze elhamvadt, a század végén a pápaság tekintélye is aláhanyatlott. A világot mindenfelé bensô harcok rémségei remegtették és már elôrevetette árnyékát a következô század minden veszedelme az Egyházra.

Ebben a vénülô, megzsibbadt világban az Egyházat, Krisztus titokzatos testét az Úr Szívének dobbanásai élesztgették. Szent Gertrúd volt e Szív választottja, aki az Úr Szívét hallgatta és új idôknek új dalait énekelte e Szentséges Szívrôl társával, Szent Mechtilddel együtt.

A Szentséges Szív megnyilatkozik Szent Gertrúdnak, mint az élet és szentség forrása (Leg. III. c. 30.), mely gazdag mindazok iránt, kik hozzá folyamodnak (IV. 10.), mely az elvénült világnak megújult élete. (IV. 4.) E Szív Szent Gertrúd számára is és minden hívô számára is minden vigasztalás forrása (II. 12.), melynek sebe égô szeretetre sebzi az emberi szívet (II. 4,) melynek sugárzása az emberi szív vágyódását magára vonja. A Szent Szívbôl árad a dicséret a Szentháromságra. (II. 5.). Benne találnak lakóhelyet, menedéket, kik Jézust szeretik, itt részesednek az áldások bôségében. (IV. 58.). A Szent Szív az Isten szentélye és titokzatos frigyszekrénye, melyben az Istenség egész teljessége lakozik. (IV. 58.). Akik e Szent Szívvel egyesülnek, mint Szent Gertrúd is, azok az Isten választott edényei, akikben az Úr Jézus találja örömét. (I. 16.). Engesztelést áraszt e Szív a bûnökért, hisz ez az áldozat oltára.

Máskor úgy látja Szent Gertrúd a Szent Szívet, mint kincstárt, melyben az ég ajándékai vannak. (IV. 39.). E Szív a Szentlélek hangszere, mely az eget gyönyörködteti (V. I.); arany tömjéntartó, melyrôl annyi illatos füstje száll az áldozatnak, amennyi népért az Úr szenvedett. A tisztítóhelyen szenvedô lelkeket is e Szív forrásai üdítik. (V. 18.).

Helytelen tehát azt gondolni, hogy Jézus szentséges Szívének imádó tisztelete annyira új az Egyházban, hogy ez csak a XVII. században keletkezett volna Alacoque Szent Margit látomásai alapján. Az Úr Szívére rátaláltak mindazok, akik az Ô szeretetét keresték.

Szent Gertrúdnak a középkor végén ugyanaz a hivatása volt, mint Eudes Szent Jánosnak és Alacoque Szent Margitnak az újkor elején.

Az Úr Jézus szeretete fokról-fokra vitte elôre kegyelmeivel Szent Gertrúdot. Rövid idôt leszámítva, majdnem állandóan társalgott égi Jegyesével és élvezte jelenlétének édes örömét, a szív ama békéjét, mely minden érzést meghalad. Az Úr rá véste Gertrúd szívére öt szent sebének jelét, melyek égô, fájdalmas vágyódással töltötték meg, hogy ,,feloszoljon és Krisztussal egyesüljön''. Szeretetének jeléül az Úr átadta Gertrúdnak saját Szívét és megsebezte ôt szeretetének nyilával. Gyakran esett elragadtatásba és az égi haza örömeit ízlelte elôre. Hallgatta az angyalok énekét, hallgatta az égi szentek szavát és társalgott az Isten Anyjával. Lelki szemei elôtt néha feltárult a jövendô és a próféták lelke szállottá meg. Szívében az Úr Jézus lakozott, akinek öröme volt, hogy ily kedves nyugvóhelyet talált. (Leg. I. 3.).

Ezek a rendkívüli kegyelmek sem tették Szent Gertrúdot elbizakodottá. Minél jobban kitüntette az Úr, annál szerényebb és alázatosabb lett; a föld porának, féregnek, törpének gondolta magát. Az Úr legnagyobb csodáját abban látta, ,,hogy a föld oly méltatlan bûnöst mint ô, elhordoz''. (I. 11.). Végig megôrizte az imádságnak, a munkának, az önmegtagadásnak szeretetét.

Bár sokszor volt beteges, bár sokat szenvedett, annyira, hogy a toll is kiesett kezébôl és diktálni kényszerült, még sem kívánt kivételeket magának ellátásban, ápolásban; végezte éjszaka is a zsolozsmát és élte Szent Benedek leányának egyszerû, békés életét.

Szemefénye lett apátasszonyának és testvéreinek, jó példája ragyogott, szeretete vonzott, bölcsessége nemcsak zárdáját, hanem a kívülállókat is megvilágította, vezette. Sokan jöttek hozzá felvilágosításért, útmutatásért a lelki életben, vigasztalásért és segítségért az élet bajaiban. Szent Gertrúd bôven árasztotta magából az Isten azon adományait, melyeket az Úr azért bízott rája, hogy másoknak juttassa általa. Ezért írta könyveit is.

Ily élet fejlesztette ki a Szent Szívnek és a Szent Keresztnek eme virágát, míg az Üdvözítô el nem jött, hogy leszakassza. Az isteni szeretet vágyakozása -- mely oly fönségesen csendül ki Lelkigyakorlataiból -- fölemésztette különben is beteges, gyenge szervezetét és vitte ôt égi Jegyesének ölelô karjaiba.

Halálát elôre látta. Az ég énekei csendültek meg halálos ágya mellett. Az örömnek, a hazatérésnek énekei! Vége már a számkivetésnek, a zarándokságnak, Egyiptom földjérôl az Ígéret földjére költözik az Úr választottja! Útjára kísérôknek eljönnek az ég angyalai, a dicsôült szentek, élükön a szüzek királynéjával, Szûz Máriával. Hozzájuk fordul -- utoljára porhüvelyében -- Szent Gertrúd, a minden szentek litániájával köszönti, kérleli ôket. A szentek feldíszítik lelkének menyegzôs ruháját saját érdemeiknek, imádságaiknak ékszereivel. Aztán ,,lehajolt hozzá a Magasságbelinek Fia, a dicsôség királya, szívére vonta kimondhatatlan kegyességgel az ô jegyesét; magába szívta isteni erôvel jegyesének lelkét, mint ahogy a déli nap melege felszívja, felemészti a harmatcseppet.'' (Leg. V. 32.) -- (1302.)

,,Így jutott el a hosszú röpülésben fáradt galamb -- a bûnös föld vizei felett -- a béke olajágával égi Jegyese Szívének menedéketadó hajlékába'', melyre annyira vágyott. Megtalálta, amit keresett: a menyegzôs ház örök örömeit, békés nyugalmát az Úr Jézus Szívében. Ünnepét a római misekönyv november 15-én, Szent Benedek rendje november 17-én üli.

Mivel Szent Gertrúd nálunk még alig ismeretes, azok számára, kik e nagy szentet meg akarják ismerni, ideiktatjuk a következô mûveket:

--	E. Michael: Geschichte des deutschen Volkes III. kt., 1903. 181--187 l.

--	J. Weissbrodt: Der hl. Gertrud Gesandter der göttl. Liebe. Freiburg.[4] Herder, 1915.

--	G. Dolan O.S.B. Sainte Gertrude. Sa vie interieure. Maredsous[2] 1923. (Igen tartalmas és szép mû.)

--	Dom Besse O. S. B. Les Mystiques Benedictins. Maredsous (Belgium), 1922. 216--253 l.

--	Mûveinek  összkiadása: Revelationes Gertrudianae ac Mechtildianae. Edit. Solesmensium O. S. B. Monachorum. Parisiis, 1875. (Az elsô kötet Szent Gertrúdé.)


Szent Gertrúd lelkigyakorlatai

A londoni Oratórium nagyérdemû elüljárója, Faber Vilmos, a híres aszketikus író mondja: ,,Szent Gertrúd az istendicséretnek és a jámbor sóhajoknak volt a szentje. Bárcsak újra azzá lenne az Egyházban, aki az elmúlt századokban volt: a bensô élet tanítója és prófétája, mint Debora, aki Efraim hegyén egy pálmafa alatt ült, zengte dicsérô dalait és Izrael fölött ítélkezett.''

,,Ahol az Úr törvénye, ahol Krisztus lelke uralkodik, ott van a szabadság. Senki sem olvashatja Szent Benedek régi iskolájának aszketikus íróit anélkül, hogy észre ne vegye a szabadság lelkét, mely szívüket megtöltötte. Szent Gertrúd nagyszerû képviselôje ez iskolának: mindenütt Szent Benedek lelkét leheli.'' --

-- ,,A szabadság lelke ott van meg, ahol a szív független mindentôl, ami nem Isten és épp ezért szabadon -- aprólékos kényszer és aggságoskodásra vivô módszerek nélkül -- szárnyal a szentek izzó röptével az Isten-szeretet irányában, »vigadozva, mint egy óriás, szaladja végig pályáját«. (18. zs.)'' (Wolter fôapát.)

Ez a lélek sugárzik a Lelkigyakorlatok minden sorából. Szent Gertrúd azért írta meg e mûvét, hogy testvéreit a zárdában necsak példájával, szavával, hanem írásával is táplálja, vezesse az isteni élet útjain. E munkájával lett századok tanítója; a keresztény világban mûve révén tisztelete annyira elterjedt, hogy a nagy léleknevelô szentek, mint Szent Terézia, Szalézi Szent Ferenc, Liguori Szent Alfonz jártak Szent Gertrúdhoz a lélek iskolájába és a legnagyobb hittudományi és aszketikus írók is magasztalták. Az Anyaszentegyház liturgiája is magasztalással dicséri Szent Gertrúd ,,boldog lelkét, mely az isteni bölcsesség széke lett''; mûveit, ,,melyek telve isteni bölcsességgel'', hisz ,,az Úr Jézus kinyilatkoztatásai alapján azt írta, amit Jézustól tanult''. (Officiumának olvasmányaiban.)

A Lelkigyakorlatokban Szent Gertrúd egyszerû, nyugodt, végletektôl tartózkodó, harmonikus, erôs és szelíd lelke nyilatkozik meg. Nincs ebben semmi újsághajhászás, eredetiségre való törekvés; a Szentírás kenete fénylik rajta, alig van mondata, melyben ne a sugalmazott szavak csengnének; és a liturgia tömjénes illata árad belôle. Olyan e mû, mintha a zsolozsmázó kórus továbbsugárzó hangulata élne benne, mintha a zsolozsma nagy dicséretei, az allelujás örömök, a miserere bûnbánata, a himnuszok, zsoltárok istenmagasztalásai vinnék, ragadnák tovább a lelket, mikor a kórus már elnémult. Beosztása, szerkezete a liturgiát másolja; a keresztség, a beöltözés, a fogadalomtétel liturgiáját, a napi zsolozsma idôbeosztását; az istentisztelet dramatikus párbeszédei jelennek meg benne és stílusából gyakran kicsendülnek a zsoltárok gondolatritmusa, a himnuszok, szekvenciák rímei. Szent Gertrúd Szent Benedeknek a leánya, élethivatása az istentisztelet. A misztikus irodalomban is páratlanul áll, ahogy lelkét a liturgia áthatja.

Megmutatja a mai hívônek a módot, hogyan kapcsolhatja magánájtatosságát az Egyház ôsi, a Szentlélek vezetése mellett kialakult nyilvános istentiszteletéhez.

Szent Gertrúd Lelkigyakorlatai nemcsak tanítást adnak, hanem életet. Akit ezen könyv által Szent Gertrúd kézen fog, azt mindjárt elragadja az isteni gondolatok magaslataira, belemeríti a hullámzó, az ég magasságáig szökô vagy a lélek mélyét felkorbácsoló, majd csendes- szelíden ringó érzések tengerébe.

A Lelkigyakorlatokat Szent Gertrúd hét napra osztja fel. A teremtés hét napja Szent Gertrúd szemében a lelkiélet nagyhetévé válik. E hét napon a Szentlélek újjáteremti a lelket. Gyönyörû gondolatsorral kapcsolja Szent Gertrúd az egyes napokhoz az újjáteremtés állomásait. Bár Szent Gertrúd szeme elôtt egy szerzeteshivatásban eltöltött emberi élet áll, még sem pusztán szerzetesek számára való ez a könyv. A szerzetesi élet állomásai bensô tartalmukkal szépen alkalmazhatók más élethivatásokra is.

Az elsô négy nap, mintegy az újjáteremtés kezdete, a következô három az új élet tartalma és befejezése. Az elsô négy nap gyakorlatait Szent Gertrúd az Egyház szentségeinek, szentelményeinek liturgiájához fûzi. Ezek arra szolgálnak, hogy a lélek visszaidézze ama nagy napok emlékét, belehelyezze magát ama gondolatokba, érzésekbe, melyeket a szertartások jelentenek és fölkeltenek és így tegye lelkét alkalmassá mindvégig ama kegyelmek befogadására és megôrzésére, melyeket a szentségek, szentelmények közölnek.

Aki messze akar jutni, annak vissza kell gondolni a pontra, melybôl kiindult, másként eltéved; a nagy folyamokban azért van mindenütt víz, mert a források folyton ontják magukból. Éppígy: aki a lelki életben akar elôhaladni, annak mindig szüksége van a kezdet kegyelmeire; a a további élet kegyelmei is a kezdetbôl, a forrásokból buzognak: az Egyház szentségeibôl és szentelményeibôl.

1. Az elsô gyakorlatnak célja a keresztségi kegyelem megújítása. A keresztség nagy napja az újjáteremtés kezdete. A lelket a sötétségbôl Krisztus világosságába emeli, a kárhozat gyermekét Isten fiává fogadja a megszentelô kegyelem által; beleilleszti, mint új tagot, Krisztus titokzatos testébe, az Egyházba. A keresztségi kegyelem szükséges a további szentségek és a szentelmények fölvételére.

A lélek ez ájtatosságban elôször is visszagondol keresztségének napjára; aztán az apostoli hitvallást mondja el, hisz hit nélkül nincs üdvösség. Majd a fölkeltett hit a Szentháromság színe elé állítja, kihez imádságában fölemelkedik. Elméjében sorra veszi a keresztség szertartásait: a keresztvetést, az ördögûzést, kézrátételt, a sót, a fül megnyitását. (Effeta.) Ôrzôangyalához és a keresztségben nyert védôszentjéhez könyörög. Majd magára a vízzel való keresztelésre gondol és az Úr Jézustól kéri az élet vizét. Fölkelti a krizmával való megkenésnek és az ártatlanság fehér ruhájának emlékét; kézbe veszi a hit világosságának gyertyáját és így készül elô a szeretet lakomájára, a szentáldozásra. Végül a bérmálás kegyelmének megújítását kéri az Úrtól.

2. A második gyakorlat bevezetés a szerzetesi hivatásba a szerzetesruha fölvétele által, mely a lelki megtérésnek a jelképe. Épp ezen jelképes jelentése miatt ez a gyakorlat is minden hívô által alkalmazható. Hiszen elôször is a legtöbb hívô tagja valamely jámbor egyesületnek, melyben beöltözés vagy ehhez hasonló szertartás van, mint pl. a harmadrendekben, Szent Benedek oblátusintézményében, a skapulárétársaságban, ennek felel meg a Mária-kongregációk jelöltségébe való fölvétel is; másodszor pedig a megtérésre szüksége van mindenkinek, aki Istent halálos bûnnel megbántotta és így ezen imádságok alkalmasak a bûnbánat szentségéhez való elôkészületül is.

A beöltözés egyházi szertartásának egyes tényeihez kapcsolja Szent Gertrúd ez ájtatosságot. A lélek Jézust akarván a megtéréssel követni, elôször hozzája fordul imádságban, majd a Boldogságos Szûznek közbenjárását kéri és a Szentlélek kegyelméért esedezik. Visszagondol arra, midôn elhagyta a bûn világát és egyedül Jézusban kíván elrejtôzködni. Magára ölti lélekben a megtérést jelképezô ruhát és a Szentháromságot hívja segítségül. Majd édesanyját, a Boldogságos Szüzet választja vezérül az új életúton és szeretetének jeléül tisztaságát ajánlja fel az Úr Jézusnak. Le kell vetnünk a régi embert az ô cselekedeteivel és magunkra kell öltenünk az új embert -- ez az erkölcsi célkitûzése e gyakorlatnak.

3. A harmadik gyakorlat a szûzavatás gyönyörû ôsrégi szertartásához kapcsolódik. A szerzetes itt fogadalmaira gondoljon, a pap fölszenteltetésére. A világi hívek gondolhatnak a jámbor társulatokba való végleges fölvételükre, mellyel Istennek tetszô életet fogadtak, de gondolhatnak életükben fölmerülô ama szent pillanatokra is, melyekben teljesen megértették például a szentmiseáldozat jelentôségét és önmagukat az Úr Jézus áldozatával egyesülten átadták az Úrnak.

Ebben a szertartásban az ôsegyház lelke nyilatkozik meg Szent Gertrúd ájtatosságán keresztül. Az egész szertartás jelképesen fejezi ki azt a viszonyt, melyben a keresztény lélek áll az ô Istenéhez: a jegyesi viszonyt. Az istenszeretet ormaira emeli a lelket ezen ájtatosság. De -- jaj -- a földi ember a legmagasabb ormokon is földi nyelven szól és az istenszeretet magaslatain sem talál más szavakat a földi szeretet, szerelem szavainál. Az égi haza nyelvét még nem értjük; azért kell a legmagasztosabb szeretetet is ama szavakkal kifejezni, melyeket megértünk.

De épp ezért nem szabad félreérteni ôket!

Megszentségteleníti a legfönségesebb érzéseket, aki nem tiszta, hanem földi képzetektôl szennyes elmével olvassa e gyakorlatokat. Az Úr Jézus maga a lelkek Jegyesének nevezi magát és Szent Pál apostol kijelenti, hogy a földi házasság szerelme jelképe ama szeretetnek, mellyel Krisztus szereti az Ô Egyházát, annak tagjait, a halhatatlan lelkeket.

E költôi szépségû gyakorlatban elôször az Úr Jézus mutatja meg magát a léleknek. Majd a megszemélyesített szeretet hívja, keltegeti a lelket. Ily megszemélyesítése elvont tulajdonságoknak, legtöbbször isteni tulajdonságoknak, gyakori Szent Gertrúd e mûvében. Amikor tehát egy megszemélyesített isteni tulajdonsághoz fordul kérésünk e gyakorlatok során, magához az Istenhez könyörgünk, mert hiszen bár elménk megkülönbözteti Istentôl a tulajdonságait, a valóságban az Isten maga azonos minden tulajdonságával.

A lélek készségesen átadja magát az Úr szeretetére. Amikor a szertartást végzô püspök, Krisztus helyettese, elmondja a hármas hívást -- jöjjetek, jöjjetek, jöjjetek -- a lélek boldog, hogy az Úr választottjai közé állhat és elhatározásához minden szentek segítségét kéri. Majd a szûzavatás gyönyörû pretációját imádkozza el a test és lélek teljes tisztaságáért. Lélekben felveszi a szüzek fátylát és fejére teszi a jegyeskoszorút; veszi az eljegyzést jelentô gyûrût, mely Krisztussal köti össze. Fönségesen szárnyaló imádságokkal kéri a Szentháromság áldását és a Szûzanya pártfogásába ajánlja magát. Az ájtatosságot a Tedeum, a hálaadás fejezi be.

4. A negyedik gyakorlat az elôbbinek kiegészítése. Sok szerzetben szokásos a fogadalmak évi megújítása. Ehhez kapcsolódik Szent Gertrúd ezen ájtatossága, melyben a fogadalomtételnek Szent Benedek rendjében szokásos módja van felhasználva. Lelkiéletünkben fölhasználhatjuk ezen ájtatosságot, valahányszor Istennek való önátadásunkat akarjuk megújítani.

A szeretettôl égô lélek siet ez ájtatosságban az ô Urához. Zsoltárokat énekelve közelít hozzá, majd minden szentek pártfogásában bízva teszi az Úr oltárára fogadalmának kézzel írt bizonyságát. Örvendve hajtja magát a szent Regula igájába, magára veszi a szerzet ruháját. Önmagát átadván az Úrnak, a szentáldozásban elnyeri Ôt magát. Vágya, szeretete arra ûzi, hogy teljesen az Istenbe temetkezzék.

5. A további három gyakorlat a lelkiélet tartalmát és célját fejezi ki.

Az ötödik gyakorlat arra szolgál, hogy az Isten szeretetét gyullassza fel a lélekben. Elsô felében reggelre, délre és estére osztja be szárnyaló, a szeráfok lelkével szálló imádságait a szeráfi szûz, Szent Gertrúd. A második felében a napi zsolozsma részeinek megfelelô hét órára nyújt tüzesen égô szeretetimádságokat. Bárcsak gyújtanák fel az istenszeretet lángjait ezen imádságok a mai lelkekben is; bárcsak vezetnének sokakat az Úr Szentséges Szívéhez és a szeretet hôsi áldozatkészségével töltenék meg a fáradt lelkeket!

6. A hatodik gyakorlat az Isten dicséretének és a hálaadásnak van szentelve. A lélek szárnya könnyen elfárad, ha Szent Gertrúdot akarja követni eme gyakorlatban. Azért jó az egyes részeket külön-külön venni. Hisz itt az a Szent Gertrúd szólal meg, aki a titkos jelenések prófétájával, Szent János evangélistával annyiszor látta elragadtatott látomásaiban az eget! A középkor nagy költôje, Dante sem jutott tovább az égiek szemléletében, mint Szent Gertrúd. A lelket mindjárt odaragadja a Szentháromság trónusa elé; a földi fényhez szokott szem alig bír e fényforrásba nézni és földi hangokhoz szokott fülünk Szent Gertrúd ajkáról égi hangokat hall. Magasztos zene ez; egy szentnek lelkében az érzések teljes skálája dalol; énekli az Isten szépségét, jóságát, fönségét, énekli Krisztus irgalmát, magasztalja végtelen kegyelmeit. Mily gyenge az ember e magasztaláshoz! Azért keres folyton társakat, hogy az egész föld kórusa zengje a lélek Istenének dicséretét. Megszólaltatja a három ifjú énekével az egész természetet, megszólaltatja az Egyházat, de az egész világ sem elég arra, hogy az Istennek méltó dicséretet énekeljen. Azért fordul a Szentséges Szûzhöz, aztán magához az Úr Jézushoz, hogy velük egyesülten hozza meg a Szentháromságnak a nagydicséret áldozatát.

7. A hetedik gyakorlat a bûnök kiengesztelésére és a halálra való elôkészületre van szánva.

Az ájtatosság elsô felében a hét zsolozsmaóra idejére nyújt áhítatgyakorlatokat; a másik felében délre és estére.

Akármennyire szárnyalt is a lélek az elôbbi gyakorlatban az Istenhez, mégis érzi, hogy zarándokutat jár a földön és a föld pora, salakja tapad hozzá. A bûnbánat a lelkiélet állandó alaphangja kell, hogy legyen; az istendicséret magasztos csengésébe belezúgnak a siralomvölgyének gyászos mély dalai; csak így lesz összhangzó, mint az orgona, az élet éneke.

Ez ájtatosságban egy szép középkori himnusz versei után a lélek az Istent engeszteli. Az Isten megszemélyesített tulajdonságaihoz fordul: az Irgalomhoz, a Szeretethez, Igazsághoz, a Békéhez, Bölcsességhez, Kegyességhez. így akar behatolni az Úr Jézus Szívébe, hogy irgalmat, üdvöt nyerjen. A Szentséges Szívben megtalálja az ítélô Bírót, az ô irgalmas, kegyes Istenét. Bûnbánattal készül a lélek a halálra, mely azoknak, kik Istent félik és szeretik, nem rettenetes többé, hisz rajta keresztül jutnak az égi hazába, az élet nagyhetének örök nyugvónapjára, a boldogság szombatjára.

Szent Gertrúd e lelkigyakorlatokkal akar bennünket vezetni célunk felé. Kövessük nagy lélekkel az ô útmutatását. E könyvet nagy lelkihaszonnal használhatja a pap, a szerzetes éppúgy, mint a világi hívô.

Hatszáz esztendônek gyakorlata próbálta ki, hatszáz esztendônek sok istenkeresô lelke jutott segítségével az Isten megtalálására.

Használhatjuk ez ájtatosságokat imádságoskönyv gyanánt; a tartalomjegyzék eligazít, mikor melyik imádságához nyúljunk, jó útmutatónk, segítségünk lesz a lelki visszavonulásnak, a szoros értelemben vett ,,lelkigyakorlatoknak'' napjain; megédesíti elmélkedéseinket, szárnyakat ád földre súlyosodó elménknek, szívünket megtölti a legmagasztosabb érzésekkel. Szent Gertrúd maga mutatja meg, hogy használjuk az egyes gyakorlatokat. Kövessük ôt, kiben az isteni bölcsesség szólalt meg.

* * *

Még néhány szót e mû fordítására vonatkozólag. A fordítás a legjobb szövegkiadás, a solesmesi bencések kiadása alapján készült az eredeti latin szövegbôl. Állandó felhasználást nyert boldogemlékû Wolter Mór beuroni fôapátnak kitûnô német fordítása, fôleg a nehezebb, kényesebb helyeknél. Dr. Szunyogh X. Ferenc O. S. B. magyar fordítása az elsô négy gyakorlatról ugyancsak jó szolgálatot tett a fordítónak, akinek munkáját stiláris szempontból dr. Bánhegyi Jób nézte át.

A fordító teljesen tudatában volt annak, hogy Szent Gertrúdnak magyarul való megszólaltatásához sokkal nagyobb nyelvi készség, igazi költôi szárnyalás, mûvészi kifejezésmód kellett volna. Hogy mégis vállalkozott e munkára, azt a Lelkigyakorlatok olvasása közben szerzett ama meggyôzôdésének köszönhette, hogy jobb e kincseket -- ha gyenge foglalatban is -- átadni a magyar hívô közönségnek, mint továbbra is rejtve tartani ôket.

Talán azok is igazat fognak adni a fordítónak, kik e fordítás nyomán jutnak közelebb Szent Gertrúd lelkéhez.

Imádság szent Gertrúd tiszteletére. (Missale Rom.)

Isten, ki szûz Szent Gertrúd szívében kedves lakóhelyet készítettél önmagadnak, töröld le szívünk szennyét az ô érdemei és közbenjárása alapján és add, hogy az ô társaságában örvendhessünk. A mi Urunk Jézus Krisztus által. Ámen.


Elsô gyakorlat -- A keresztség kegyelmének megújítása

Hogy Uradnak élted végén keresztségben nyert ártatlanságod köntösét fehéren, a keresztény hitnek pecsétjét sértetlenül és épen mutathasd be, légy rajta, hogy meghatározott idôben, fôképp húsvét és pünkösd ünnepein, szent keresztséged emlékét megünnepeljed. Legyen vágyad: újjászületni Istenben az új élet szentségével és Istenben újra gyermekké válni. Ezért mondjad:

Az Úr legyen irántam irgalmas és áldjon meg engem. Ragyogjon rám arcának fénye és könyörüljön rajtam. Szívem áldja ôt egész ôszintén és igazán. Induljon meg szívem talaja az Úr arcától és újuljon meg lelkem az ô ajkának leheletétôl; hogy szent Lelke bevezessen engem az igaz földre.

Aztán mondd el a Hiszekegyet kérve az Urat, adjon erôt, hogy egészen ellene mondhass a Sátánnak; és tartsa meg benned az igaz, élô és ép hitet élted végéig.

Imádság

Kegyelmes, igaz Istenem és Uram, Teremtôm és Megváltóm! Megjelöltél engem orcád szent fényével, megváltottál egyszülött Fiad drága vérének árán, és Lelkednek erejével az élet reményére újjáalkottál a szent keresztségben. Add, hogy igaz, egész és ép szívvel hathatósan ellene mondjak a Sátánnak, minden pompájának és minden cselekedetének. Add, hogy élô és buzgó, tettekben gazdag hittel híven higgyek tebenned Teremtômben szent Fiad, Jézus Krisztus által, aki az út, igazság és az élet, és a Szentlélek erejével! Add, hogy tied legyek és halálomig állhatatosan megmaradjak benned. Amen.

Annak emlékére, hogy kereszttel megjelöltek hited zálogául, mondjad:

Atya, Fiú, Szentlélek, teljes Szentháromság! Hitemet vezesse és erôsítse végtelen hatalmad; tanítsa és világosítsa bölcsességed, segítse és tegye teljessé jóságod, hogy halálom óráján sértetlenül és épen vihessem eléd minden erények gazdag kamatjával.

Az ördögûzés (exorcismus) emlékére kérd az Urat, engedje megértened és okosan legyôznöd a Sátán minden cselét; hogy ellenséged sohse örvendjen veszteden, hanem minden kísértésben legyôzötten fusson, sôt az elsô összecsapásra megszégyenüljön.

Imádság

Uram Jézus Krisztus, ki mint a világ fôpapja haláloddal új életre támasztottál engem, Lelked erejével távoztasd el tôlem a Gonosznak minden incselkedését. Légy velem és tépd széjjel a Sátán hálóját, irgalmaddal tartsd távol tôlem a szívnek minden vakságát. Krisztusom, a te nagy szereteted vigyen a kísértésben diadalra. Alázatosságod tanítson meg rá, hogyan kerüljem el a gonosznak tôrét. Igazságod fénye vezessen, hogy egész szívvel járjak színed elôtt. Nagy irgalmad, áldásod járjon elôttem és kövessen; ôrizzen éltem végéig. Amen.

Jelöld meg homlokod és szíved a szent kereszt jelével, mondván:

Az Atyának és Fiúnak és Szentléleknek nevében. Tôled veszem, keresztrefeszített szerelmem, édes Jézusom, kereszted jelét homlokomra és szívemre, hogy védelmed alatt örökké éljek. Add az égi törvények élô hitét, hogy tág szívvel járjak parancsaidnak útján. Tedd, hogy életem által szívem-lelkem méltó temploma legyen Istennek és hajléka a Szentléleknek. Amen.

Most pedig kérd, tegye rád kezét maga az Úr Jézus, a Fôpap, hogy örökké a Magasságbelinek védelmében lakjál, és az ég Istenének pártfogása ôrködjön fölötted.

Szívem szerelme, Jézusom, kezednek árnyékába fogadj be engem, a te jobbod vezessen engem. Nyisd meg kegyelmed ajtaját, hogy bölcsességed jelével ékesen megvessek minden földi vágyat és parancsaid édes illatában vígan szolgáljak neked szent Egyházadban és nap-nap után erényrôl-erényre szálljak. Amen.

Hogy az Úr adja angyalát utad vezéréül:

Édes Jézusom, békesség Fejedelme és a nagy tanács Angyala, légy vezérem és ôröm vándorutamon, hogy meg ne inogjak és el ne tévedjek mellôled. Küldd el szent angyalodat az égbôl, hogy atyai gondviselésedbôl ôrködjék fölöttem, vezéreljen a te kedved szerint és a te utaidon vigyen hozzád vissza sértetlenül. Amen.

Üdvözöld ôrzôangyalodat:

Üdvözlégy, Isten szent angyala, testem-lelkem ôrzôje; fogadj engem hûséges atyai gondodba Jézus Krisztusnak édes Szíve által, annak szeretetében, ki téged is, engem is teremtett, és a szent keresztségben neked ajánlott. Légy segítségemre, hogy száraz lábbal jussak át ezen élet áradt folyamán, és veled örvendve jussak el annak az arcnak boldogító látására, kit te szemlélsz, és az isteni fölség szépségének minden örömöt meghaladó szemléletére.

Most imádkozzál, hogy ajkad megteljék a bölcsesség sójával; hogy a hitnek ízét a Szentlélek által megérezzed.

Add, édes Jézusom, a bölcsesség sóját és az okosság Lelkét irgalmad jeléül az örök életre. Amen.

Add, hogy ízleljem szent Lelked édességét, adj éhséget a te akaratod után, és add tudnom a te kívánságidat, hogy szolgálatom mindig kedves legyen elôtted. Amen.

Jelöld meg füledet és orrodat a szent kereszt jelével, és kérd az Urat, nyissa meg szívedet törvénye hallására; és tudásának illatával árassza el egész valódat.

Jézusom, szívemnek édes pásztora, engedd, hogy kicsi, méltatlan bárányod mindég meghallja és kövesse szavadat; engedd, hogy élô hitének édes illatával járjon az örök élet legelôjén. Add, hogy mindörökké benned nyugodva lássam, mily igazán édes vagy, Uram!

Vedd kezedbe az üdvözítô keresztet, mint diadalmas zászlót. Hogy legyôzzed a gonoszt, imádkozzál:

Add jobb kezembe, drága Jézusom, szent keresztedet, hogy ez legyen fegyverem az ellenségnek ármányaival szemben és a te segítséged záloga. Amen.

Áldjon meg az Atya végtelen hatalma, áldjon meg a Fiú bölcsessége, áldjon meg a Szentlélek szeretete, és ôrizzen az örök életre. Amen.

Most pedig kérjed Szûz Máriát, könyörögje ki számodra élted teljes megújhodását. Legyen ô, a titokzatos rózsa, e szentségben a te anyád, hogy szíveddel jó és hûséges gyermeke légy. Födje be lelkedet ô, a tisztaság gyöngye, az ártatlanság palástjával; legyen édes pártfogód és Fiának, lelked királyának ôrizzen meg téged szeplôtelenül. Írassa be nevedet Izrael választottai közé, hogy együtt légy azokkal, kik minden útjukon Isten színe elôtt járnak tiszta szívvel.

Üdvözlégy Mária, jóságos királyné, az irgalom olajága; üdvözlégy jóságos királyné, éltünk orvossága. Üdvözlégy szûz Anyja az Isten Fiának, ki égi fényt adott az egész világnak és illatát árasztá Izraelre.

Egyszülött Fiad által mindenkinek Anyja lettél, hisz egyetlened nem átallotta, hogy testvére legyen az embernek. Az ô szerelméért, bár méltatlan vagyok rá, végy édesanyai pártfogásodba; segítsd, ápold, növeld hitemet; légy szülôje lelki megújhodásomnak és hitemnek, hogy örökké egyetlen édesanyám maradj; viseld gondomat életemben és halálom óráján fogadj anyai szereteted teljességébe. Amen.

Gondolj a névre, amelyet a keresztségben kaptál és imádkozzál így:

Édes Jézusom Írjad nevemet mézédes neved után az élet könyvébe. Mondd lelkemnek: Enyém vagy, rád ismertem én, Üdvösséged; nem mondanak téged többé Elhagyatottnak, hanem ez lesz a neved: Az én tetszésem benne; hogy veled legyen osztályrészem az élôk földjén mindörökké.

Annak emlékére, hogy keresztvízzel leöntöttek ezen szavakkal: Én téged megkeresztellek az Atyának és Fiúnak és Szentléleknek nevében.

Jézusom, az élet forrása, adj élô vizet innom, melynek te vagy a kútfeje, hogy megízlelvén Téged, sohse szomjazzam másra, csak reád. Meríts bele engem egészen irgalmad örvényébe. Keresztelj meg drága halálod szeplôtelenségében. Tisztíts meg megváltó szent véreddel. Az oldaladból áradó vízzel moss le rólam minden foltot, mellyel a keresztség tiszta köntösét beszennyeztem. Árassz el szent Lelkeddel és vedd birtokodba tiszta szívemet és lelkemet. Amen.

A krizmával való megkenés emlékére kérd az Urat, hogy az ô Lelkének kenete tanítson téged mindenre.

Mennyei Atyám, aki a te Fiad, a mi Urunk Jézus Krisztus által vízbôl és Szentlélekbôl újjáteremtettél, add nekem ma minden bûnömnek teljes bocsánatát és a Szentlélek kenetével erôsíts meg az örök életre. Békéd legyen velem örökké. Amen.

Vess keresztet melledre és vállaidra, mondván:

Add, hogy jóságod szeretetébôl vállamra vegyem parancsaid édes igáját és könnyû terhét, és hogy hitednek titkát, mint mirrhacsokrot szívemen viseljem mindörökké, hogy szívemben mindig te uralkodjál, kit értem keresztre feszítettek. Amen.

A fehér ruha emlékére így imádkozzál:

Jézusom, ki az igazság napja vagy, add, hogy téged öltselek magamra; add, hogy úgy éljek, mint te akarod; engedd, hogy a szent keresztség fehér köntösét a te vezetésed alatt tisztán, szentül és szeplôtelenül megôrizzem, bírói széked elôtt tisztán felmutathassam, és így elnyerjem az örök életet. Amen.

Gondolj az égô gyertyára és kérd a bensô megvilágosodást.

Édes Jézusom, elolthatatlan fény, -- gyújtsd meg bennem szereteted mécsesét, úgy hogy el ne aludjék. Taníts meg keresztséged feddhetetlen megôrzésére, hogy midôn hívásodra elmegyek menyegzôdre, lássam igaz világosságodat és isteni édes arcodat. Amen.

Annak emlékére, hogy magadhoz vetted Jézus Krisztusnak, a szeplôtelen báránynak éltetadó testét és vérét:

Uram, Jézus Krisztusom, ôrizze dicsô szent tested és drága szent véred testemet, lelkemet az örök életre. Békéd legyen velem. Legyen benned Jézusom, ki az igazi békesség vagy, örökké nyugvásom a te békéden, hogy általad eljussak ama békéhez, mely meghalad minden tapasztalatot; hogy téged lássalak benne vigadozva mindörökké. Amen.

Legyen vágyad ezen áldozásban, hogy egész életed elrejtve maradjon az úrban, és halálod óráján tökéletesnek találtassál.

Lelkem édes vendége, drágalátos Jézusom, szent tested vétele törölje el minden bûnömet, pótolja mindazt, amit hanyagul tettem, adja vissza elpazarolt életemet. Legyen örök üdvösségem, testem-lelkem megújulása, szeretetem lángralobbanása, az erény kivirágzása és éltemnek tebenned örök beboltozása.

Adja meg e szentáldozás lelkem szabadságát, testem egészségét, erkölcseim jóságát. Legyen türelmem pajzsa, alázatosságom gyôzelmi jele, bizalmam támasztéka, bánatom vigasztalása, állhatatosságom segítsége. Legyen hitem fegyvere, reményem szilárdsága, szeretetem teljessége. Általa teljesítsem törvényedet, újítsam meg lelkemet; általa legyek szent az igazságban, és benned egészen jámbor.

Fakasszon bennem -- e szentáldozás -- erényeket és ölje ki vétkeimet; növelje bennem a jót, és legyen szeretetednek örök szövetsége. Míg test szerint tart vándorlásom, lelkem vágya mindig ott lakozzék, ahol te vagy az én boldogságom.

Ha majd levetem éltem végpontján a test siralmas burkát, találjam meg az élet édes gyümölcsét, midôn megdicsôült emberséged új csillagzatában istenséged fényét láthatom.

Ott ragadjon el engem arcod szépséges rózsája; levetvén e világ nyomorúságát, ott vigadjak és ujjongjak a te asztalodnál; legyen enyém szereteted kincse, miként a jegyes örvend szíve királyának szépségén. Amen.

Újítsd meg a bérmálás kegyelmét is magadban.

Gyôzedelmes Jézus, fönséges fôpap, tégy izmossá végtelen hatalmaddal, övezz fel a lélek kardjával, hogy bizton gyôzzek a te nevedben a Sátán ezer ármányán.

Így fejezd be ájtatosságodat:

Istenem, Uram, Teremtôm és Megváltóm, újítsd meg ma bensômben Szentlelkedet, végy be fogadott gyermekeid sorába mint újszülöttet, hogy örvendve hirdessem az ígéret fiaival: elnyertem kegyelmed árán, amit a természet nem adott meg.

Adj nagy hitet, vigadó reményt; adj tûrést a bajban, örömet a te dicséretedben, add, hogy buzogjon bennem a lélek, hogy neked, igaz királyomnak híven szolgáljak és éberen kitartsak veled éltem fogytáig. Add, hogy amit most reménykedve hiszek, akkor színrôl-színre lássam; lássalak téged isteni mivoltodban szemtôl-szembe.

Ott te lész újjáalkotóm, ott édes színed elôtt legyen örök nyugvásom. Amen. Amen. Amen.

Hûséges Isten, soha meg nem csalatkozott igaz Amen, add szomjaznom a kedves Ament, mivel mindent magadhoz vonzol, add ízlelnem az édes Ament, mivel mindent felüdítesz; add, hogy abban az üdvözítô Amenben érjem el végemet, mivel mindent beteljesítesz, hogy örökké élvezhessem a múlhatatlan és édes Ament, melyben látni fogom e számûzetés után az igaz Ament, Jézust, az Isten Fiát, aki egyedül tölti meg a szeretô szívet, az Atyával és Szentlélekkel együtt minden jóban részesít és nem veti meg, amit alkotott. Amen. Amen. Amen.

Ezzel az imádsággal bízd az Úrra hitedet és a keresztségben nyert ártatlanságodat.

Édes Jézusom, ôrizd meg szíved hajlékában keresztségem szeplôtelen tisztaságát és hitemnek bizonyságát, hogy a te hûséges ôrzésed alatt mindkettôt sértetlenül adjam át halálom óráján.

Nyomd szívemre szíved pecsétjét, hogy veled éljek, és e számkivetés után baj nélkül örvendezve jussak hozzád. Amen.


Második gyakorlat -- Lelki megtérés (A beöltözés évfordulójára)

Valahányszor azt akarod, hogy lelked elsô megtérésednek, a világ elhagyásának emlékét megülje a jószándék felindításával, mellyel szívedet minden erôdbôl az Istenhez fordítod: használd ezen gyakorlatot. Kérd az Urat, építse föl benned szeretetedbôl és más erényeidbôl saját monostorát.

Jézusom, kit szívembôl szeretek, tudom, hogy nincs gyümölcse lelkemnek, ha Szentlelkednek harmata nem öntözi és szereteted sugara nem melegíti; kérlek, légy irgalmas hozzám, végy szeretô karodra és gyullaszd föl bennem Lelkednek tüzet. Íme: testemet és lelkemet neked adom, legyen a tiéd.

Szeretett Jézusom! Árassz el áldásoddal. Nyíljál meg számomra, és engedj be édességed tárházába. Szívem-lelkem utánad eped. Kérlek, csak te légy a gazdám. Tied vagyok, te pedig enyém vagy. Add, hogy lelkem új lendülettel növekedjék élô szeretetedben; kegyelmedbôl legyek virágod, mint a völgyek lilioma a folyóvizek partjain.

Kérd Szûzanyádat, könyörögjön éretted:

Édes Szûzanyám, Mária, Isten után legnagyobb bizalmam, te hófehér liliom! Mondj értem jó szót szerelmes fiadnál, szólj erôs szót értem. Légy hûséges védôm, vágyaimnak irgalmas szószólója, mert benned bízom, Krisztus után egyetlen reményem.

Mutasd magad kegyes Anyámnak! Add, hogy az Úr jóvoltából tagja lehessek a szeretet zárdájának és tanítványa a Szentlélek iskolájának, mert ezt te bárkinél jobban kieszközölheted szent Fiadnál. Hûséges Anyám, légy gyermeked gondviselôje, hogy az élô szeretetnek legyek a termése, az égi kegyelem harmatában nôjek és kitartsak az életszentségben.

Kérd a Szentlélek kegyelmét, hogy elôhaladást tehess a szeretetben:

Jöjj el Szentlélek Isten, jöjj isteni Szeretet, töltsd be szívemet, melyben -- jaj -- nincs semmi jó! Gyullaszd fel bennem szeretetedet. Adj világot, hogy megismerhesselek. Vonzz magadhoz, hogy benned gyönyörködjem. Add, hogy élvezzelek!

Hagyd el a világot és mindent, ami nem Jézusod, édes szerelmed.

Drága Jézusom, ki ad nekem galambszárnyakat, hogy vággyal szálljak feléd, míg benned nem nyugodhatok?

Rejtsd el magad Jézus Krisztusban:

Édes Jézusom, Benned az Isten szeretetbôl emberré lett; azért jöttél, hogy keresd és üdvözítsd, ami elveszett.

Szállj le hozzám, szerelmem, és vonj egészen magadhoz. Rejts el atyai védelmed szilárd szikláján. Jóságos szíved rejtekében zárj el engem mindentôl, ami nem te vagy, minden érték közt legdrágább; adj helyet Izrael választottai közt, hogy Jeruzsálem leányaival nálad legyen osztályrészem. Amen.

Borulj le Jézus lábához:

Áldj meg, áldj meg, szerelmes Jézusom, kegyelmes Szíved irgalmával irgalmazz nekem. Ne vágyódjak mást ismerni, csak Téged; szereteted iskolájában kegyelmed legyen a fegyelmem, malasztod a mesterem, és így legyen elôhaladásom jeles és kitûnô.

Mikor lélekben beöltözködöl a szent szerzet ruhájába:

Mennyei szent Atyám, add, hogy benned legyen elôhaladásom a szentségben és erényekben azon szeretet által, mellyel arcod fényével megjelöltél.

Jézus Krisztusom, aki saját véreddel váltottál meg, oltsd rám szentséges életednek tisztaságát.

Mindenható, vigasztaló Szentlélek, aki lelki névvel magadhoz kapcsoltál, add, hogy egész szívvel szeresselek, egész lélekkel rajtad csüngjek, minden erômet szeretô szolgálatodra fordítsam; engedd, hogy kedved szerint éljek, és ha meghalok, szeplôtelenül menjek be a menyegzôre.

Kérd Szûzanyádat, legyen vezéred a szerzetben vagy más hivatásodban.

Mária, Istennek Anyja és Szûzanyám! Oltsd rám Jézusnak, a szeplôtelen báránynak, ruháját,[1] hogy általad fogadjon el, tápláljon, magánál tartson, kormányozzon és gazdagítson engem a legfôbb szeretet. Amen.

Égi Jegyesednek ajánld fel a tisztaság fogadalmát.

Édes Jézusom, egyedül téged választottalak lelkem Jegyesének, életem jóságos kísérôjének. Érted eped a lelkem. Legyen tied szívem szeretete, légy társam és vezérem. Neked ajánlom testem-lelkem, neked szolgáljon; mert egészen a tied vagyok és légy te egészen az enyém.

Forrassz magadhoz örök szeretet; legyen tied tisztaságom, hisz csak te vagy egészen édes, jóságos, boldogságos Jegyesem! Atyai jóságod vonz, neked fogadok tehát engedelmességet; édes kegyességed eláraszt, szolgálatodra adom tehát akaratomat; hisz rajtad csüngeni -- jobb mindennél; téged szeretni -- minden vágynál édesebb.

Szívem egyetlen választottja, egészen neked ajánlom magamat, neked akarok élni, mert nincs édesebb és boldogítóbb, mint veled, édes Jézusom a legbensôbben egyesülni!

Tedd szívemet hasonlóvá Szívedhez, hogy mindég kedvedben járhassak.

R. Megvetettem a világ Országát és minden földi pompát az én Uramnak, Jézus Krisztusnak szeretetéért, akit megláttam, megszerettem, akinek hittem, akit kiválasztottam.

V. Szívem jó szóra áradt; azt mondom: ,,munkám a királyé'', akit megláttam, megszerettem; akinek hittem, akit kiválasztottam.

R. Tisztaság szerzôje és ôre, Szûznek szülötte, Krisztus, aki mindeneket felgerjesztettél a tisztaság szeretetére. Te vagy a szüzek éke, reménye, koronája. A Boldogságos Szûzanya, Mária, közbenjárására ôrizd meg testem-lelkem tisztaságát.

V. Élet világossága és forrása az örök fényességnek, minden jóságnak boldog szerzôje.

Imádság

Mindenható örök Isten, tekints kegyesen imádságunkra és adj nekünk, szolgáidnak, akik neved tiszteletére egyazon szeretetnek szövetségére lépünk, igaz hitet, törhetetlen reményt, tökéletes szeretetet, iparkodást a jócselekedetekben, állhatatosságot és végsô szilárdságot. És minden szentjeidnek érdemére és közbenjárására engedd, hogy legyen szívünkben tiszta érzés, hôsi tûrés, szeplôtelen jámborság, neked kedves engedelmesség, örök béke, érintetlen elme, tiszta lelkiismeret, igaz bûnbánat, erôs lélek, sértetlen élet, hibátlan befejezés, hogy becsületes versenyfutás után boldogan léphessünk be országodba. Amen.


Harmadik gyakorlat -- Lelki eljegyzés és önátadás az Istennek (A szent fogadalom évfordulóján)

A lelki szeretet nászát, tiszta lelkednek Jézussal, égi jegyeseddel való eljegyzését a szeretet elszakíthatatlan kapcsával így üljed meg:

Krisztus szava a lélekhez

Nézz rám, galambom, ki vagyok. Én vagyok Jézus, édes barátod. Nyisd ki elôttem szíved mélyét; mert az angyalok országából vagyok, szépséges alakú. Az isteni Napnak fényessége vagyok. A tavasz ragyogó napja vagyok, mely mindig világlik és az alkonyt nem ismeri. Lényem dicsôséges ragyogása mindent felülmúl, betölti az eget és a földet; csak az örökkévalóság méri nagyságát. Fejemen az istenség királyi koronája. Vérpiros rózsacsokor a homlokomon, érted kiontott vérem rózsáiból. A nap alatt és a nap fölött nem találsz hozzám hasonlót.

Intésemre elôjönnek a szüzek liliomos seregei. Az örök élet kórusában, boldog istenségemben járok elôttük. Örökké tavaszló örömmel árasztom el ôket. De azért nem mulasztom el, hogy szememet a földi völgyekre ne fordítsam, ahonnét a szeplôtlenül viruló ibolyákat szedem össze.

Aki engem akar szeretni, azt eljegyzem magamnak; azt nagy, erôs szeretettel szeretem. Ajkára adom a szüzek énekét, mely oly édesen hangzik fel ajkaimról, hogy szeretetem édes kötelékébe vonzza ôt. Ami vagyok természetemnél fogva, azzá teszem kegyelmemmel. Átölelem szeretô karjaimmal, isteni szívemhez szorítom; szeretetem égô tüzén elolvasztom, mint a viaszt olvasztja a tûz.

Ha enyém akarsz lenni, édes galambom, kell, hogy okosan, édesen, erôsen szeress, és mindezeket boldogan fogod önmagadban megtapasztalni.

A Szeretet keltegeti a lelket

Ébredj, lelkem; meddig alszol még? Halld a szót, mit neked hirdetek. Az égbolt fölött van egy király, ki utánad vágyakozik. Teljes szívvel szeret, módfölött vonzódik hozzád. Oly édes hozzád való szeretete és oly hûséges, hogy érted alázatosan elhagyta égi országát. Míg téged szeretett, tûrte, hogy latorként elfogják. Viruló testét vígan adta érted halálra, mert oly bensô, égô szeretettel szeret, oly buzgóság epeszti érted.

Ô az, aki vérében tisztára mosott, halálával megváltott téged. Meddig várjon még, míg viszont szereted? Nagy áron vett meg, nagy árt adott szeretetedért. Jobban szeretett, mint saját dicsôségét; jobban szeretett, mint saját testét, hisz érted azt sohase kímélte. Ô, az édes szeretet, a hûséges szeretô, viszont kívánja szeretetedet. Ha rögtön elfogadod szeretetét, kész a te eljegyzésedre. Azért siess, adj választ neki.

A Lélek szava, mellyel Istennek felajánlja magát

Anyátlan árva vagyok, koldusszegény a sorsom. Jézuson kívül nincs vigasztalóm. Lelkem szomjúságát csak ô olthatja el. Ô szívem egyedüli választottja. Királyok királya ô és az uralkodók Ura. Ha a Nagykirály éreztetni akarja velem, nyomorult szegénnyel, az ô kegyét; ha irgalmasságának mértéke szerint akar velem bánni -- végtelen kegyessége szerint -- ez egyedül jóságos, kegyes akaratán múlik. Tulajdona vagyok; testem-lelkem az ô kezében. Tegyen velem, ahogy kegyelmének tetszik.

Ki adja meg nekem, hogy szíve szerint való legyek, hogy fönséges tetszését találja bennem! Ez volna egyedüli örömöm, vigasztalásom.

Édes Jézusom, szívem egyetlen szerelme; édes, szeretve-szeretett Jézus, kinél jobban soha senkit nem szerettek, ragyogó, virágzó tavaszi nap, utánad sóvárog, sóhajt és eped szívem szerelmes vágya. Bárcsak egyesülhetnék veled egészen; akkor belôled sarjadnának, igaz Napom, lelkem virulásának rózsái és gyümölcsei. Várva-várok rád.

Jöjj, mint a gerle az ô párjához. Bajoddal és szépségeddel sebet ütöttél szívem mélyén. Szerelmem, szerelmem, ha tied nem leszek, soha boldog nem leszek. Ím vágyadat és az enyémet, barátom, barátom, töltsd be igazán.

Krisztus szava

Szentlelkemben eljegyezlek téged, felbonthatatlan kapoccsal magamhoz kötlek. Vendégem lész, élô szeretetem fogságába zárlak. Rád adom drága vérem bíborpalástját, keserves halálom színaranyából adok fejedre koronát. Én leszek vágyad betöltôje, én leszek vígságod mindörökre.

Ezután a lélek, Krisztus hûséges jegyese, egészen Istennek szenteli, ajánlja magát; eljegyzi magát egyedüli választottjával, készen arra, hogy szüzességét Krisztusnak híven megôrzi; hozzá, égi Jegyeséhez rendületlen kitartással hû marad a tisztaság vagy szüzesség megôrzésével; tiszta szívvel, tiszta testtel, legbensôbb szeretettel ragaszkodik hozzá, és teremtett dolgok szeretetével nem válik hozzá hûtlenné. Most pedig énekeld Jegyesed magasztalását:

Kicsoda oly végtelen és fönséges, mint te, Jézusom, édes Istenem, és mégis megtekinted az alázatosakat? Kicsoda hasonló hozzád, Uram, a hatalmasok közt, és mégis a világ erôtlenjeit választod ki? Ki volna hozzád fogható, hisz te teremtetted az eget és a földet; neked szolgálnak az angyalok seregei, és mégis megosztod boldogságodat az emberek fiaival?

Mily nagy vagy, királyok Királya, uralkodók Ura, aki a csillagoknak parancsolsz, és mégis az ember felé fordítod szívedet? Mily kiváló vagy, kinek jobbjában kincs és dicsôség vagyon? Tied a boldogság teljessége, és mégis földi arát választasz? Végtelen szeretet, hova alázod fönségedet? Meddig vezeted a bölcsesség forrását? Igen, bizony, a nyomorúság fenekéig. Ó szeretet, tied a kiváló, édes bor, mely szívemet legyôzi és mámorba dönti.

A Szeretet szava

Ô a mi Istenünk, aki szeretett minket, gyôzhetetlen, felfoghatatlan, felbonthatatlan szeretettel. Hogy eljegyezhessen minket, földi testet öltött magára; egész valójával szeret; jegyese mindenki, aki ôt szereti.

Jöjjetek, jöjjetek, jöjjetek[2]

Megyek, megyek, megyek, édes Jézusom, kit szeretek, akit keresek, akire vágyódik a lelkem. Megyek hívó szavadra, szeretlek teljes szívvel, teljes lélekkel, teljes erômmel, mert édes, kegyes vagy és mert szeretsz. Ne engedj megszégyenülnöm, hanem tégy velem kegyességed szerint és irgalmad sokasága szerint.

Kérd eme litániával minden szentek segítségét.

Örök fények forrása, teljes Szentháromság egy Isten, mindenhatóságod erôsítsen, bölcsességed kormányozzon, isteni jóságod alakítson engem szíved szerint.

Mennyei Atya, királyok Királya, Fiadnak, a Királynak menyegzôjét légy kegyes megtartani bennem.

Jézus Krisztus, az élô Isten Fia, fogadj el szeretô arádul, mert te vagy Királyom és Istenem.

Vigasztaló Szentlélek Isten, ki az Atya és Fiú szeretetkapcsa vagy; szívemet a te szereteted által egyesítsd örökre Jézus Szívével.

Szûz Mária, a Királynak, a Báránynak, a szüzek Jegyesének Anyja, vezess be tiszta testtel és szívvel Jézusnak, szent Fiadnak, házába.

Mindnyájan szent angyalok és arkangyalok, legyetek segítségemre, hogy angyali tisztasággal lépjem át Jézusomnak, jegyesemnek hajlékát.

Mindnyájan szent pátriárkák és próféták, eszközöljetek ki nekem oly nagy szeretetet, amilyent jegyesem, Jézus kíván tôlem.

Mindnyájan szent apostolok; kérjétek, adja meg nekem az Isten Igéje mézédes ajkának ama csókját, melyben ti részesültetek.

Mindnyájan szent vértanúk; eszközöljétek ki számomra azt a vágyat, hogy kezemben a vértanúság pálmaágát tartva mehessek annak elébe, kinek rózsa- és liliomcsokor van tûzve fejére.

Mindnyájan szent hitvallók, kérjétek: minden erényben és életszentségben, legyek méltó tanítványa Jézusnak, az én jegyesemnek.

Mindnyájan szent szüzek, könyörögjetek érettem, hogy Jézusomnak szívsebében, mint gerlemadár, rakhasson fészket az én szeretetem.

Mindnyájan szentek, kérjétek, hogy oly fölkészülten mehessek a Bárány menyegzôjére, miként ti járultatok Isten színe elé.

Légy irgalmas, és alakíts szíved szerint, Uram!

Légy irgalmas, és ments meg mindentôl, Uram, ami tôled elválaszt!

Megtestesülésed szent titka által add, hogy édesen, okosan, hôsiesen szeresselek.

Kínszenvedésed és kereszthalálod által add, hogy meghaljak önmagamnak, és csak neked éljek.

Dicsôséges feltámadásod és csodálatos mennybemeneteled által add, haladjak nap-nap után erényrôl-erényre.

Halálom óráján irgalmad mélységével könyörülj rajtam, és engedj vigadnom arcod örömével, Uram!

Az ítélet napján ne féljen lelkem a rossznak hallásától; inkább add hallanom dicsôséges szavadat: jöjjetek, Atyám áldottai!

Szûzanyád által add, hogy mint arád megízleljem szent szereteted nászát. Mi bûnösök, kérünk téged, hallgass meg minket.

Hogy a neked felajánlott tisztasági fogadalmat sértetlenül és épen -- mint szemed tényét -- számodra megôrizzed: kérünk téged, hallgass meg minket.

Hogy a jegyesi szeretetben és a nászölelésben megmutassad nekem, ki vagy és milyen: kérünk téged, hallgass meg minket.

Hogy Szentlelkednek zálogát szereteted teljes nászajándékával együtt nekem megadjad: kérünk téged, hallgass meg minket.

Hogy halálom óráján menyegzôs ruhában, égô szövétnekkel az okos szüzek közt jegyesként jöjj jegyesed elé: kérünk téged, hallgass meg minket.

Hogy mézédes ajkadnak csókjával vezess be, mint jegyesedet, szereteted nászlakába: kérünk téged, hallgass meg minket.

Hogy mindnyájan, kik itt szolgálunk neked, egész szívvel téged szerethessünk, elválaszthatatlanul tieid lehessünk, szívünk és testünk örök ártatlanságában tetszésedet elnyerhessük: kérünk téged, hallgass meg minket.

Hogy azt kérhessük tôled, amit te kegyesen meghallgatsz: kérünk téged, hallgass meg minket.

Jézus, az élô Isten fia, hathatós szereteteddel hallgass meg minket.

Isten báránya, ki elveszed a világ bûneit, töröld el minden vétkemet nagy irgalmaddal.

Isten báránya, ki elveszed a világ bûneit, minden hanyagságomat pótold kifogyhatatlan jóságoddal.

Isten báránya, ki elveszed a világ bûneit, halálom óráján bocsáss el békességben, hogy szemtôl-szembe lássalak.

Uram, irgalmazz!

Krisztus, kegyelmezz!

Uram, irgalmazz!

Imádság

Jézusom, viruló jegyesem, ahogy a halál kiváltja a lelket a testbôl, úgy váltsa ki szereteted szívemet, és vegye magához, hogy elválaszthatatlanul tied legyek.

Végy be, Jézusom, irgalmad örvényébe, kegyességed mélyén moss meg minden szennytôl. Végy engem, Jézusom, kegyelmes ölelô karodra, hogy teljes egység szövetségében tied legyek. Végy be szereteted menyegzôs házába és add nekem mézédes ajkad csókját.

Imádság a test és lélek teljes tisztaságáért

Isten, ki kegyesen benne lakozol a tiszta testekben és a romlatlan lelkekben, Isten, ki az elsô emberek ördögi cselre elkövetett bûnével megromlott emberi természetet szent Fiad által annyira helyreállítod, hogy nemcsak eredeti ártatlanságát adod vissza, hanem már idelenn elvezeted az örök élet némely javainak birtokába, és azokat, akik a halandóság sorsát sínylik, az angyalok tökéletességébe emeled: tekints kegyesen rám, méltatlan szolgálódra, aki megtartóztatásom fogadalmát kezedbe teszem le.

Neked ajánlom áhítatomat, hisz tôled nyertem azt, amit fogadalmamban neked adok. Mert hiszen -- jaj -- hogy gyôzhetné le a halandó testbe zárt lélek a természet ösztönét, a szabadság csábítását, a szokás hatalmát és az ifjú kornak ingerét, ha te nem gyújtanád föl a szabad akaratban a tisztaság szeretetét, nem táplálnád szívünkben a vágyat utána, és nem adnál erôt megtartására?

Kegyelmed, mely elömlik minden népre, megtalálja az újszövetség fogadott örököseit minden népbôl, mely az ég alatt lakik és számuk a csillagokéval vetekszik. Bôséged forrásából gyermekeid közül, kiknek nem a vér, nem is a test akarata, hanem a Szentlélek adott életet, némelyiknek lelkébe, a többi erények mellett, a tisztaság adományát is árasztod. Mert bár a házasságnak méltóságát nem csorbítod semmi tilalommal, sôt inkább megújítod az áldást, melyet kezdettôl fogva adtál ezen szent köteléknek, mégis kiválasztod ama lelkeket, akik elutasítják maguktól a férfi és nô házassági kapcsát és inkább azt a titkot óhajtják megvalósítani, melyet a házasság kifejez (a te szereteted kapcsát egyházához és a lélekhez). Ezen választott lelkek megvetik a testi nászt, és egész szívvel óhajtják a veled való egyesülést, melynek a testi nász csak jelképe.

A szüzesség felismerte szerzôjét, és mert az angyalok tisztasága a vágya, átadja magát Annak, aki, mert szûznek szülötte, szüzeket fogad el jegyeseiül. A te segítségedért könyörgök, Uram, és a te áldásoddal óhajtok megszilárdulni. Add védelmedet és kormányozz engem. Ne lopódzék be lelkembe a régi ellenség, ki minden magasabb törekvést alávaló csellel akar meggátolni, ne tépje meg gondatlanságom által teljes tisztaságom pálmaágát; ne rendítse meg bennem a tisztaság szilárdságát, hisz erre még az özvegyek is kötelezve vannak.

Szentlelked ajándéka által nôjön bennem okos szerénység, bölcs jóság, komoly szelídség, szabad tisztaság. Égjen szeretetem, és ne legyen másé, csak a tiéd, éljek dicséretesen anélkül, hogy dicséretre vágyjam. Legyek magasztalód testem szentségével, lelkem ártatlanságával; legyen szeretetem és szolgálatom a tied. Légy dicsôségem, örömöm, üdvöm, bajban vigaszom, kétségben jótanácsom. Légy védelmem, ha támadás ér, légy türelmem, ha szorongattatás ér; légy gazdagítom a szegénységben, táplálóm a böjtben, altatóm az ébrenôrködésben, orvosom a betegségben. Legyen az enyém mindaz tebenned, amit minden fölött szeretni óhajtok. Add, hogy megtartsam azt, amit fogadtam. Add, hogy neked, a szívek vizsgálójának, ne testtel, hanem lélekkel keressem tetszésedet; végy be az okos szüzek sorába, akik égi jegyesüket égô lámpával fogadják, és olajukat el nem felejtik magukkal hozni. Ne érjen váratlanul az égi király megjelenése, hanem vígan menjek lámpámmal a kezemben a szüzek seregének elébe. Ne maradjak kinn a balgákkal, hanem jussak be a királyi házba az okosakkal. Legyen mindörökké helyem Jézusomnak, az Isten bárányának kíséretében tisztaságom által.[3]

Annak emlékére, hogy a rendi fátyolt átvetted, mondd:

R. Rámöltötte az Úr az üdvösség ruháját, és a vígság fátylával betakart engem. És mint jegyesét, koszorúval ékesített engem.

V. Arany nyakéket adott rám az Úr, és drága ékszerekkel tett ékessé. És mint jegyesét, koszorúval ékesített engem.

Imádság

Szerelmem, kit ezer közül választottam ki, add, nyugodhassak szereteted árnyékában, míg ártatlanságod ruhájával betakarsz. Add nekem a tisztaság fátylát. Add, hogy szeplôtlenül vigyem el a te vezetô gondod alatt dicsô bírói széked elé, és tisztaságomnak százszoros gyümölcsét nyerjem.

Gondolj a koszorúra, melyet tejedre tettek és mondd:

A. Megjelölt engem arcomon, hogy más szeretôt ne ismerjek, csak ôt.

R. Szeretem Krisztust, akinek nászlakába beléptem, akinek Szûz az anyja, akinek Atyja nôt nem ismer; akinek éneke édes fülemnek. Ha ôt szeretem, tiszta, ha érintem, szemérmes, ha magamnál tartom, szûz vagyok.

V. Tejet és mézet vettem ajkáról és vére pirosra festette arcomat. Ha ôt szeretem, tiszta; ha érintem, szemérmes; ha magamnál tartom, szûz vagyok.

Imádság

Testvérem és jegyesem Jézus, Nagykirály, Isten és Bárány; tégy jelet lelkemre olyat, hogy a nap alatt semmit se válasszak, semmit se kívánjak, semmit se szeressek mást, csak téged és te, kedvesek legdrágábbja, légy annyira enyém a lélek nászában, hogy igazán jegyesed, arád legyek a felbonthatatlan szeretet által, mely erôsebb, mint a halál.

A gyûrû átvételének emlékére:

A. Gyûrûjét adta zálogul ô, aki nemességben és méltóságban mindenkit megelôz.

R. Szíve már szívemmel egyesült[4] és vére pirosra festette arcomat, akinek szûz az Anyja és akinek Atyja nôt nem ismert.

V. Az ô jegyese vagyok, akinek angyalok szolgálnak, akinek szépségét nap és hold bámulják.

Imádság

Jézusom, szûzi tisztaságnak gyümölcse és virága, örökségem, kiváló osztályrészem és királyi nászajándékom, te nekem a hit gyûrûjével, a Szentlélek pecsétjével eljegyzésem zálogát adtad. Add, hogy méltó legyek hozzád, élô liliomom, drága virágom! Add, hogy égô szeretetemben oly elválaszthatatlanul tied legyek, hogy kívánjam a halált, azért, hogy mindig veled lehessek. Add, hogy a szövetség, melyre velem léptél, vegye el szívemet, ne legyen tovább velem, hanem osztatlan szeretetben maradjon tenálad.

R. Megvetettem a világ országát és minden földi pompát az én Uramnak, Jézus Krisztusnak szeretetéért, akit megláttam, megszerettem, akinek hittem, akit kiválasztottam.

V. Szívem jó szóra áradt; azt mondom: ,,munkám a királyé'', akit megláttam, megszerettem, akinek hittem, akit kiválasztottam.

Imádság

Add, kérünk, mindenható Isten, hogy én, méltatlan szolgálód, aki az örök jutalom reményében neked, Uramnak, szentelem magam, teljes hittel, állhatatos lélekkel álljam szent fogadásomat. Mindenható Atyám, te avass fel, áldj és szentelj meg mindörökké. Adj alázatosságot, tisztaságot, szófogadást, szeretetet, minden jótettben bôséget. Adj nekem, Uram, gyenge tetteimért dicsôséget, félénkségemért tiszteletet, tisztaságomért szentséget, hogy szent angyalaiddal örökké áldhassam fönséges uralmadat. Amen.

Gondolj a püspöki áldásra, és kérd a teljes Szentháromság áldását.

Áldjon meg és legyen velem az Atyaistennek édesatyai jósága és fenséges istensége. Áldjon meg és fogadjon el magáénak Jézus Krisztus, az Isten Fia, aki kedves rokonommá, emberi természetével testvéremmé lett. Áldjon meg és tegyen termékennyé a Szentlélek Istennek kegyessége és tüzes szeretete. Áldjon, szilárdítson, erôsítsen meg a teljes Szentháromság.

Áldjon meg és egyesítsen magával Jézus Krisztusnak, az Istennek magasztos embersége, aki engem a világból kegyesen kiválasztott, halálával megmutatván, mennyire szeret, és szeretetével magához vont, hogy üdvös, élô és édes áldásával megértsem az erények gazdagságát, ôrizzem épen, szeplôtlenül a szent tisztaságot, mit neki fogadtam. Áldjon meg, hogy álljam fogadásomat, megôrizzem alázatosságomat, szeressem tisztaságomat, béketûrô maradjak, és kitartsak az életszentségben mindhalálig. Áldjon meg, hogy az élet után elnyerjem a tisztaság koronáját, fehér ruhával követve téged a liliomos seregekben, szeplôtelen, Szûz szülötte, Bárány, bárhova mész, szüzek virága. Amen.

Kérd az Urat, adjon át ôrzésre liliomos édesanyjának, a Boldogságos Szûznek, miként a püspök átadja a szerzetesnôt apátnôjének.

Vágyaimnak kedvese, Jézusom, legdrágább minden kedvesek közt, ajánlj és adj át édesanyádnak, a szüzesség királyi rózsájának; legyen ô szeretetedért mindvégig ôre és vezére szûzi életemnek. Adj át az ô édes kezére, mely téged, Isten Fiát nevelt és táplált; védje, segélje tisztaságom szent fogadalmát, vezessen hibátlanul a szûztisztaság önmegtagadó útján. Kérlek, mondd a szüzesség rózsájának rólam: ,,fogadd ôt anyai gondodba; isteni szeretetem hatalmával neked adom ôt. Vigyázz rá. Anyám, hogy szeplôtelenül ôrizd számomra, és szívem szerint gondját viselvén, add majd vissza ôt''. Amen.

Itt mondd el a Tedeumot.

Téged Isten, dicsérünk -- Téged Urunknak vallunk.

Téged örök Atyaisten! -- Az egész föld tisztel.

Neked mindnyájan az angyalok -- neked az egek és minden hatalmasságok!

Neked a kerubok és szeráfok -- szüntelen szóval énekelnek:

Szent, szent, szent -- a seregeknek Ura, Istene.

Teljesek az egek és a föld -- fölséged dicsôségével.

Téged az apostoloknak -- dicsôséges kara,

Téged a próféták -- dicsôséges száma,

Téged a mártíroknak -- fényes seregei dicsérnek.

Téged széles e világon -- vall és dicsér az Anyaszentegyház.

Végtelen fölségû -- Atyaistent:

A te tiszteletreméltó -- igaz és egyetlenegy Fiadat

A vigasztaló -- Szentlelket is.

Te dicsôség -- királya Krisztus!

Te az Atyaistennek -- örökké Fia vagy;

Te az ember megszabadításáért fölvevén az emberi természetet -- nem iszonyodtál a szûznek méhétôl.

Te meggyôzvén a halál fullánkját -- megnyitád híveidnek a mennyországot.

Te az Istennek jobbján ülsz -- Atyádnak dicsôségében.

E világra jövendô -- Bírónak hiszünk Téged.

(Térdelve)

Téged azért kérünk, légy segítséggel a te szolgáidnak -- kiket szent véreddel megváltottál.

(Állva)

Engedd, hogy az örök boldogságban -- A Te szenteid közé számíttassunk.

Üdvözítsd Uram, a Te népedet -- és áldd meg örökségedet.

És igazgasd ôket -- és magasztald fel ôket most és mindörökké.

Minden napon -- áldunk téged,

És dicsérjük a Te nevedet örökké -- s mindörökkön örökké.

Méltóztassál Uram! e mai nap -- minden bûntôl minket megôrizni.

Könyörülj rajtunk Úristen -- könyörülj mirajtunk.

Legyen a Te irgalmad, Uram, mi rajtunk -- amint Tebenned bíztunk.

Tebenned bíztam, Uram! -- örökké meg nem szégyenülök. Amen.

Azután mondd el a következô imádságot:

Neked, teljes Szentháromság, akibôl az élô istenség fénye ragyog, a teremtés ereje buzog, akibôl a lényeges bölcsesség, az özönlô édesség, a tüzes szeretet, a mindent átható szentség és mindent betöltô jóság árad: neked szóljon a dicséret, magasztalás és dicsôség; tied legyen a hálaadás, hatalom és ragyogás!

Istennek örök Igéje! A Libanon magasba szökô cédrusfája, aki istenséged ágait királyi fönséggel a kerubok fölé tárod szét: e siralomvölgyének mélyéig leszállva keresed a kis csemetét, hogy magadhoz öleljed és szeretetedbe fogadjad.

És te, Szeretet -- Isten, a Szentháromság összetartó kapcsa; te nyugalmadat és örömödet az emberek fiai közt keresed, a szent tisztaságban, mely szereteted erejétôl sarjad és égi örömökben tüzesedik idelenn, mint tövisrôl szakított rózsaszál.

Ó szeretet, szeretet, melyik a boldog ország útja? Hogy jutok el a lélek gazdag legelôire? Merre visz az út az Istentôl harmatos rónák felé, amelyeken lankadó szívek találnak üdülést? Ó szeretet, csak te tudod, merre visz az élet és igazság útja. Tebenned teljesül a Szentháromság egyesítô szövetsége. Te adod a lélek gazdag ajándékait. Te veted el az élettermés bôséges magvát. Te árasztod ki az isteni édes örömöket. Belôled harmatoznak a seregek Urának áldásai -- a lélek drága adományai -- amelyek határinkon -- jaj -- ritkán találhatók.

Ó szeretet, szeretet, a szép szeretetben vezesd hozzád utamat. Szûz szeretettel követlek mindvégig, bárhova mész. Megyek utánad oda, ahol te isteni fönséggel kormányzol és uralkodol; ahova élô szereteted egységében, égô istenséged élô barátságában vezeted a boldog égi karokkal a szüzek ezerszer ezreit.

Ott hófehér ruhád ékesíti ôket; ott az örök nász boldog énekeit zengik. Ó szeretet, e nyomorúságban ôrizz szereteted árnyékában, hogy e számûzetés után hibátlan lépjem át szentélyed küszöbét. A szüzek seregében üdíts fel isteni barátságod kútfején és tölts be édes örömeiddel. Amen, Amen -- mondják mindenek.


Negyedik gyakorlat -- A szerzetesi fogadalom megújítása (A fogadalom megújítása napjára)

Ha fogadalmadat meg akarod újítani és ezáltal magadban újra égô buzgóságot gerjeszteni, add át magadat Istennek édes illatú égô áldozatul a következô imádságok kíséretében.

Mindenható, kegyes, irgalmas, szelíd, jóságos, a bûnön könyörülô Istenem, nagy irgalmasságodra kérlek, tekints rám kegyesen, bár csak száraz ág vagyok. De te ültettél el ezen szent szerzet kertjében! Bár a növés idejét -- jaj -- nem használtam fel, hanem élettelenül éltem kertedben, mégis kérlek, tekints rám e mai napon végtelen jóságoddal és irgalmas szereteteddel, tekints édesanyádnak, dicsôséges védônknek, a Boldogságos Szûz Máriának hozzám való szeretetére, Szent Benedek Atyánknak, nagy törvényhozónknak közbenjárására! Add, hogy általad életre duzzadjak és lombot hajtsak; szent igazságodban virágba szökjem. Legyek igazán jámbor szerzetedben, éljek tökéletes lelkiéletet; neked, szerelmesemnek hadd nyújthassam át az erényes életszentség gyümölcsét -- éltem szüretjén, halálom óráján. Legyek akkor tökéletes a jámborságban és teljesen megérett a te színed elôtt. Amen.

Könyörögj elôször is áldásért:

Végtelen hatalmad, bölcsességed, jóságod, Istenem, édes szerelmem, áldjon meg engem! Add, hogy készséges akarattal járjak nyomodban, színlelés nélkül tagadjam meg magamat, és rádszegzett szívvel, testtel-lélekkel, kövesselek nagy tökéletesen Téged. Amen.

Kérd a Szentlélek kegyelmét.

Édes szerelmem, Istenem, irgalmam! Íme, küldd már el a magasból Szentlelkedet, és új szívet-lelket teremts bennem. Szent keneted oktasson meg mindenrôl, hisz ezer közül választottalak ki téged és szeretetedet többre tartom minden vonzódásnál, az önszeretetnél is többre. Gyarapodjék lelkem erénye a szent szeretet ragyogó szépségével, hisz ez a te vágyad. Nagy az én óhajtásom utánad; engedj ékesen járulnom teeléd. Amen.

Lélekben hallgasd a hívó szózatot:[5] Jöjjetek (Venite) és feleljed:

Íme, hozzád sietek, akit szeretek, akinek hittem, akit kiválasztottam.

Imádság

Jézusom, lelkem vígsága, szívem-ajkam felbuzgó dicsérete; utánad megyek, bárhova mész. Ha lefoglalod szívemet és birtokodban tartod, soha senki el nem szakíthat tôled engem.

A második hívásra: Jöjjetek -- mondd:

Íme, hozzád sietek, akit szeretek, akinek hittem, akit kiválasztottam.

Imádság

Elválaszthatatlanul átölellek és szívemhez szorítlak, édes Jézusom. Íme, szívem egész szerelmének vagy már a foglya; bár ha búcsúzóra ezerszer áldanál is engem, mégse válok meg tôled soha.

A harmadik hívásra: ,,Jöjjetek, leányok.''

Íme, hozzád sietek, akit szeretek, akinek hittem, akit kiválasztottam.

Imádság

Dicsérjen helyettem téged, Isten, isteni erôd, hatalmad teljessége: adjon elégtételt helyettem emberségednek irgalmas jósága; magasztaljon, áldjon helyettem a Szentháromság végtelen fönsége, azzal a magasztalással, amely egyedül elég neked, és amellyel pótolod teremtményeidnek gyarló dicséretét önmagadban.

A püspök ezen szavaira: ,,Jöjjetek, az Isten félelmére tanítlak titeket'', mondd:

Imádság

Édes Jézus, jó pásztorom, hadd halljam szavadat, és hadd ismerjek rá. Végy karodra. Hadd pihenjen öleden báránykád, aki lelkedbôl sarjadt. Úgy oktass ki, hogy féljek tôled. Úgy mutasd meg magadat, hogy szeresselek. Úgy hívj, hogy kövesselek. Amen.

A. Lépjetek hozzá, és megvilágosodtok, és arcotokat nem éri szégyen.

Imádság

Íme, hozzád lépek, Istenem, emésztô tûzláng! Porszem vagyok; szerelmed lángja nyeljen el, emésszen föl egészen! Hozzád lépek, édes világom! Ragyogjon rám arcod világossága; a sötét éjfél legyen bennem déli napvilággá elôtted. Eléd járulok, boldog eggyélevés! Tégy veled eggyé élô szerelmed forrasztó tüzében.

Mondd el a 23. zsoltárt.

23. Zsoltár

Az Úré a told minden telijével

S amik a földön laknak, mindenek.

Mert tengerekre ô ágyazta ôket,

Az ár fölött ô állította meg.

Ki fog felhágni az Úrnak hegyére?

Ó szent helyén ki kap helyet?

A tiszta szívû, ártatlan kezû,

Kinek hívságra lelke nem veszett,

S nem esküdött hamis hitet.

Az vesz áldást az Istentôl, Urától,

Ítéletet ô szabadítójától.

Ez ama nemzetség, amely Istent keres,

Mely Jákob Istenének arcáért epedez.

Emeljétek föl fejeteket, ajtók,

Táruljatok, örök kapuk:

S a dicsôség királya bevonul.

Kicsoda ô, a dicsôség királya?

Az Úr, a nagyhatalmas és erôs,

A harcokon hatalmas Úr!

Emeljétek föl fejeteket, ajtók,

Táruljatok, örök kapuk:

S a dicsôség királya bevonul.

Kicsoda ô, a dicsôség királya?

A seregeknek Istene, az Úr.

(Sík S. ford.)

Dicsôség az Atyának és Fiúnak és Szentlélek Istennek -- Miképpen kezdetben volt, most és mindörökké. Amen.

A. Ez ama nemzetség, amely Istent keres, mely Jákob Istenének arcáért epedez.

Imádság

Édes Jézusom írj be, és sorolj azok közé, akik ismernek téged, Izrael Istene; végy föl ama nemzetségbe, amely arcodért epedez, Jákob Istene; a téged szeretôk népébe, seregek Istene!

Add, hogy tiszta szívvel, ártatlan kézzel vegyem áldásodat és irgalmadat, szabadítom, Istenem.

50. (Miserere) Zsoltár

Könyörülj rajtam Isten,

Nagy irgalmad miatt,

Könyörületed nagy volta szerint

Töröld el gonoszságomat.

Teljességgel moss meg bûnömtôl engem,

És vétkeimtôl tisztogass meg engem.

Mivelhogy bûnöm én elismerem,

Elôttem van én vétkem szüntelen.

Teellened vétkeztem egyedül,

És gonoszát elôtted cselekedtem;

Ám te Uram igaz vagy igéidben

És diadalmas te ítéletedben.

Bûnben fogant engemet anyám,

És e világra vétekben születtem.

Ám te az igaz szívet szereted,

Rejtsd hát szívembe bölcsességedet.

Hints meg izsóppal és én tiszta leszek,

Moss meg, s a hónál fehérebb leszek.

Add hallanom a vigasság szavát,

Hadd ujjongjanak megtört csontjaim.

Fordítsad el orcádat vétkeimtôl,

Törüld el minden gonoszságaim.

Szívet teremts Uram tisztát belém,

Adj lelket újra szálegyeneset,

El ne taszíts orcád elôl Uram

És meg ne vond tôlem Szentlelkedet.

Add vissza nekem az Üdv örömét

S készséges szívvel áldj meg engemet:

És én a bûnösöknek utat mutatok hozzád

És megtérnek az istentelenek.

Szabadíts meg a vértôl, üdvösség Istene,

Hadd áldja nyelvem igazságodat.

Nyisd meg ajkamat Istenem,

S hirdetni fogja szám nagyságodat.

Ha kedved telne véres áldozatban:

Én áldoznék neked,

De égô áldozatban nem telik örömed.

A töredelmes lélek: az áldozat Istennek,

A megroskadt, megtört szívet, ó Isten, nem veted meg.

* * *

Légy jó Uram Sionhoz, add rá kegyelmedet,

Hadd épüljön meg Jeruzsálemed.

Akkor lesz kedves, igaz áldozat,

Égô és teljes áldozat,

És akkor hordanak majd

Oltáraidra kövér tulkokat.

(Sík S. ford.)

Dicsôség az Atyának és Fiúnak és Szentlélek Istennek. -- Miképpen kezdetben volt, most és mindörökké. Amen.

A. Szívet teremts Uram tisztát belém -- Adj lelket újra szálegyeneset.

Imádság

Szereteted örvényébe meríts be mélyen! Szeretet, kegyelmeddel moss meg minden bûnömtôl engem és adj új életet, igaz életem!

90. Zsoltár

Aki az Úrnak lakozik lakában

S a fölségesnek árnyékában,

Bízvást beszél az Úrhoz: ,,Te vagy a menedékem,

Istenem, benned bízom, kôsziklám vagy Te nékem''.

Megment az Úr a madarász tôrétôl,

A romlás pestisétôl.

Szárnyának veszen árnyékába téged,

Ölelô szárnyai alatt lészen te menedéked,

Paizs és páncél az Úrnak hûsége.

Nem félj a rémtôl, mely éjszaka jár,

Ne bántson a nyíl, mely naponta száll;

Sem a sötétben kúszó döghalál,

Sem sorvadás, mely fényes délben pusztít.

Ezrek hulljanak bár balod felôl

És tízezrek jobb felôl:

Baj meg nem érhet tégedet.

Ám bizony, hogy meglátja tenszemed,

Hogy meglakolnak mind a bûnösök!

Mivelhogy az Úr a te reménységed,

A Magasságos lôn a menedéked.

Szerencsétlenség tégedet nem érhet,

Sem veszedelem sátradhoz nem férhet.

Angyalainak parancsolt felôled,

Hogy oltalmazzák minden utadat.

Tenyerükön fognak hordozni téged,

Kôbe ne üssed lábadat.

Áspiskígyón jársz s baziliszkuszon majd,

Oroszlánkölykeket tiporsz szét és sárkányokat.

(Isten)

,,Megszabadítom, mivelhogy bizalma

Bennem vagyon.

Mivelhogy nevem ismeri,

Én fölmagasztalom.

Ha kiált hozzám, meghallom szavát,

Mellette leszek a szorongatásban,

Megóvom és dicsôségessé teszem.

Hosszú évekkel bôséggel megáldom

És megmutatom neki üdvösségem.''

(Sík S. ford.)

Dicsôség az Atyának és Fiúnak és Szentlélek Istennek. -- Miképpen kezdetben volt, most és mindörökké. Amen.

A. Aki az Úrnak lakozik lakában, a fölségesnek árnyékában nyugszik.

Imádság

Lelkem elfogadója, én menedékem a gonosz napokon, védô szárnyadnak végy árnyékába a kísértés idején, és az igazság paizsával oltalmazzál. Légy velem minden szorongattatásban, te vagy reményem; távoztass tôlem minden testi-lelki bajt, és légy védelmem.

És e számkivetés után mutasd meg magad, édes szabadítom. Amen.

Litánia

Uram, irgalmazz,

Krisztus, kegyelmezz,

Uram, irgalmazz.

Szentháromság egy Isten, add, hogy szívem téged szeressen, téged féljen, téged kövessen; te vagy igaz szerelme.

Szûz Mária, a szentség paradicsoma, tiszta liliomszál; légy ôre és vezére ártatlanságomnak, mert benned van az igazságnak és útnak minden malasztja.

Mindnyájan szent angyalok és arkangyalok, kérjétek ki számomra azt a kegyet, hogy tiszta testtel és lélekkel szolgáljak királyomnak; akinek szolgálni dicsôség, akinek szolgálatára ti színe elôtt álltok anélkül, hogy megunnátok, és nagy a vígságtok.

Keresztelô Szent János, kérjed ki nekem: világítson meg az a fény, kirôl te bizonyságot tevél.

Atyám, Ábrahám, eszközöld ki számomra azt a szófogadó hitet, mely neked igaz istenbarátságot szerzett.

Istenszerette Mózes, kérd nekem azt a szelíd, békés, szeretô lelket, mely téged a felséges Istennel való társalgásra méltóvá tett.

Tisztes próféta és király, Dávid, kérd nekem a hûségnek, alázatos készségnek teljességét, amely által Isten szíve szerint való lettél, hogy az Istenkirálynak kedves légy és igen jó.

Mindnyájan szent pátriárkák és próféták, kérjétek számomra az Istent megértô és befogadó lelket.

Szent Péter, apostolfejedelem; a te kulcsaid hatalma által legyek bûntelen.

Szent Pál, választott edény, kérd Istent, hogy igazán szeressem.

Drága Szent Jánosom, Jézus-szerette tanítvány, kérd számomra azt a jámborságot, szeplôtlen szentséget, melyre annak a liliomnak ága, virága vet szemet, akit a te gondod ôrizett.

Mindnyájan szent apostolok, Jézusomnak, jegyesemnek testvérei és barátai, kérjétek, hogy egyesítsen vele felbonthatlan szeretet.

Szent István, elsô vértanú, kérjed, epedjek a vértanúság után Jézus szerelméért, legyen ô a védôm, aki halálodban téged vigasztalt.

Szent Lôrinc, gyôzhetetlen harcos, kérj nekem szeretetet, halálnál hatalmasabbat, mellyel legyôzted a lángot és kínzódat.

Mártírok virága, szent György lovag, olyan lelket kérj nekem, mely Isten szolgálatában meg nem szalad.

Mindnyájan szent vértanúk, kérjétek, legyen enyém a tûrés, mely Jézus szerelméért testet-lelket odaadni kész.

Szent Gergely, apostoli pásztor, kérd nekem, hogy halálig ébren ôrködjem szent fogadalmamban.

Szent Ágoston, az Egyház tüköre; kérd, hogy egészen az Istennek és Egyházának éljek.

Szent Atyám, Benedek, minden szerzetnek nemes fundamentoma, Istennek drága szentje, eszközöld ki számomra a lelkiélet szilárd állhatatosságát, hogy elnyerjem veled az örök élet pálmaágát! Mindnyájan szent hitvallók, kérjétek, öltsön rám az Úr hitvalló szépséget, hogy teljes életem hirdesse az Isten irgalmas tetteit.

Szent Katalin, akin az égi szeretet ütött sebet, ha te értem jót állsz, csak Jézus lesz a vágyam, és mindent megvetek, ami földi.

Szent Ágnes, aki a Bárány nyomában jársz kedvesen, kérd: égô szívvel csak Jézust, jegyesemet szeressem, akinek szerelme téged magához vont, megajándékozott és menyegzôs házába fogadott. Szent Mária Magdolna, Jézus lelkes szeretôje, kérd, legyek szerzetemnek buzgó gyermeke.

Mindnyájan szent szüzek és özvegyek, eszközöljétek ki: úgy haladjak a lelkiélet szentségében, hogy elnyerjem százszoros jutalmamat.

Mindnyájan Isten választott szentjei, eszközöljétek ki számomra szent rendem azon szellemét, mely által veletek elérem az örök hazát, ahol az Isten minden és nincs más, csak boldogság.

Légy irgalmas bûneim és hanyagságaim iránt, Uram és elvesztett életem romjait állítsd helyre végtelen jóságoddal.

A kislelkûségtôl és a felfuvalkodástól, az elvetemültségtôl és a testiségtôl, a lélek vakságától és meddôségétôl, az erkölcsi hanyagságtól és gazságtól ments meg Uram, engem.

Atyai irgalmad által adj nekem lelki látást és nevelj meg e szent szerzet fogadalmában (melyet most fogadok elôtted), mert bevallom, elôtted semmi vagyok, semmit sem tudok és semmit sem tehetek.

Szûzanyád által vezess a szeplôtlen úton, hogy testem-lelkem tessék neked.

Én, méltatlan és tékozló gyermeked, bûneimmel -- jaj -- megszûntem gyermeked lenni. De bízom atyai jóságodban. Kérlek, tekints rám, irgalmad nagysága szerint törüld el minden gonoszságomat. Hallgass meg engem!

Hogy a szent szerzetben gyôzhetetlen lelket, megtörôdött szívet, készséges elmét, méltó testet adni méltóztassál: kérünk téged, hallgass meg minket.

Hogy szent malasztodat, a lelkiélet ízét és vágyát belém önteni méltóztassál: kérünk téged, hallgass meg minket.

Hogy a világot velem teljesen elhagyasd és egész lélekkel szolgálatodba vonj: kérünk téged, hallgass meg minket.

Hogy a szent szerzetben hivatásomat hûségesen megtartsam és szándékomban állhatatosan megmaradjak: kérünk téged, hallgass meg minket.

Hogy mindnyájunknak, akik e szent helyen neked szolgálunk, összefogó lelket és a szeretet békéjében való összetartást adni méltóztattál, ez élet után pedig a megígért dicsôség jutalmára érdemesíts: kérünk téged, hallgass meg minket.

Hogy isteni tekintélyeddel minden bûnömtôl feloldozni, szent szándékomban megszilárdítani, szent emberséged egész szeretetével hozzám kegyesen leszállani és engem mindenben meghallgatni méltóztassál: kérünk téged, hallgass meg minket.

Jézus, az élô Isten Fia, csak te ismered egészen vágyamat; alakíts szíved szerint: kérünk téged, hallgass meg minket.

Isten Báránya, fogj engem kézen az úton, amelyen járok, hogy el ne tévedjek.

Isten Báránya, add, hogy amit nevedben elkezdtem, segítségeddel valóra váltsam.

Isten Báránya, bûneim ne gátoljanak utamban, hanem segítsen át mindenen irgalmad.

Krisztus hallgass meg, add halálom óráján üdvözítô boldogságodat.

Uram, irgalmazz.

Krisztus, kegyelmezz.

Uram, irgalmazz.

Imádság

Isten, minden erényvirág ültetôje és ôre, add, hogy én, kicsi kis mag a te vetésedben, szent fogadalmammal nagyra nôjek, a tökéletes élet százszoros termését hozzam, és éltem végéig lankadatlan hûséggel álljam szent szolgálatodat.

Fohászkodj az isteni Bölcsességhez segítségért:

R. Küldd el, Uram, fönséges trónusodról Bölcsességedet, hogy velem legyen és velem mûködjék, hogy mindig tudjam, mi kedves elôtted.

V. Add nekem, Uram, a Bölcsességet, amely veled tanácsot ül, hogy mindig tudjam, mi kedves elôtted.

Lélekben add át az Úrnak fogadalmad kéziratát.

Szerelmes Jézusom, az a vágyam, hogy a szeretet Reguláját veled vegyem magamra; hogy ezáltal benned megújítsam és eltöltsem életemet. Add át életem Szentlelked védelmébe, hogy készséges szívvel kövessem mindig parancsaidat. Erkölcseimet tedd hasonlóvá önmagadhoz; szilárdíts meg békédben és szeretetedben. Érzékeimet zárd el szereteted fényével, hogy szívem mélyén csak te légy mesterem, vezérem, tanítóm. Végy be oly mélyen Szentlelked örvényébe, hogy egészen beléd temetkezzem, benned meghaljak önmagamnak és ne tudjon senki más temetésemrôl, csak te, szeretet Istene. A szeretet zárjon le pecsétjével és adjon át neked felbonthatatlanul. Amen.

Fordulj az Úrhoz és gondolj rá, mit kíván elôször engedelmességbôl tôled:

Az én szerelmesem így szól hozzám: ,,Tégy engem, mint pecséted, szívedre és karodra; mert erôs, mint a halál, a szeretetet''[6]

Készülj rá, hogy a szép szeretet útjára lépsz az Úrral.

R. Szeretlek, Uram, én nagy erôsségem, Uram, kôsziklám, váram, szabadítom.[7]

V. Áldott az Úr, kiáltom, elleneimtôl megment engem:[8] Uram, kôsziklám, váram, szabadítom.

Vedd magadra a szent Regula igáját és mondd:

Vegy fel engem, mennyei Atyám, atyai szeretetedbe, hogy e szent hivatás versenypályáján, melyen irántad való szeretetbôl kezdtem a versenyfutást, te légy pályabérem és örök osztályrészem. Szerelmes Jézusom, végy fel kegyes testvéri szeretetedbe, hogy a nap egész hevét és terhét velem viseljed és minden dolgomban te légy vigaszom, minden utamon kísérôm, társam, vezetôm. Végy fel engem, Szentlélek, Szeretet-Isten, kegyes irgalmadba és szeretetedbe, hogy te légy egész éltemben tanítómesterem és szívem édes szerelmese. Amen.

Borulj le az Úr színe elôtt és mondd

Uram, irgalmazz.

Krisztus, kegyelmezz.

Uram, irgalmazz.

50. (Miserere) zsoltár. (Mint a 79. lapon.)

Lábad elé borulok, kegyes Atyám. Íme bûneim gátat emeltek közéd és közém. Nagy irgalmaddal könyörülj rajtam és szakítsd le régi bûneim sövényét, mely elválaszt tetôled. Vonj oly erôvel magadhoz, hogy kiolthatatlan szereteted édességét érezzem és okosan szeretve kövesselek téged.

Imádság

Kegyes Jézusom, bár az akarás az enyém, de a végrehajtás emberi gyengeségem miatt nem áll módomban: azért segítô kegyelmeddel fordítsd magadhoz szeplôtelen szereteted törvénye által elmémet. Légy velem, Uram, míg lankadatlan járom törvényeid útját és hozzád ragaszkodom. Segíts és erôsíts a szent hivatásban, melyet fogadtam, szerelmed szerelmével.

Vedd lélekben a szerzet ruháját és imádkozzál.

Jöjj, isteni nemes szeretet! Én ugyancsak ingó nádszál vagyok, de ha rámtekintesz bimbótbontó tekinteteddel, liliomhoz leszek hasonló. Ha elültetsz jobboddal a szent alázatosság mély völgyében, áradó szereteted folyamának partján, hol kegyelmed és bocsánatod nagy vizei ömlenek tova: akkor én, a te vetésednek száradt hajtása, aki nélküled üres semmi vagyok, Szentlelked bôségébôl föléledek és virágokat hajtok neked, édes hajnalom. Akkor általad levetem a régi embert az ô cselekedeteivel és felöltöm az új embert, aki Isten szerint alkottatott az igazságosságban és az igazság szentségében. Amen.

R. Megvetettem a világ országát és minden földi pompát az én Uramnak, Jézus Krisztusnak szeretetéért, akit megláttam, megszerettem, akinek hittem, akit kiválasztottam.

V. Szívem jó szóra áradt; azt mondom: ,,munkám a királyé'', akit megláttam, megszerettem, akinek hittem, akit kiválasztottam.

Mi közöm már a világgal, drága Jézusom! Íme, az égben sem akarok mást, csak téged; csak téged szeretlek, te vagy a vágyam, szerelmem, óhajom, szomjam, csak téged szeretlek. Egészen ellankadok érted, kedvesem, kedvesem! Ragadj el égô tüzed lángjával; hadd legyek úgy a tiéd egészen, hogy halálom óráján levetvén a test porát, örökké benned legyen üdvöm. Mert szeret téged a lelkem, mert szívem érted eped; mert utánad sóvárog minden erôm és életem elhagy, hogy utánad menjen. Jézus, legdrágább szerelmem, te vagy egész igaz és biztos örömem, kiváló osztályrészem; csak téged óhajt és szeret a lelkem.

(Lélekben) járulj a szentáldozáshoz; add át magadat egészen az Úrnak, hogy csak neki élj.

Ki vagyok én, Istenem, lelkem éltetôje? Jaj, mily messze vagyok tôled! Íme, olyan vagyok, mint a hitvány por, melyet felkap a szél a föld színérôl. Szereteted hatalmával küldd el mindenható szerelmed forró viharát, és leheleted forgószelével kapj fel oly erôvel magadhoz, hogy atyai gondviselésed ölébe jussak. Add, hogy ott igazán elveszítsem magamat, és lelkem benned -- én szerelmem -- elragadtassék. Ott, ott tûnjön el gyenge énem, ott hagyjon el egészen régi magam, hogy benned nyoma se maradjon annak, aki voltam, mint ahogy elvész a porszem, melyet a szél elragad. Ragadj el úgy szerelmed tüzébe, hogy leégjen rólam mindaz, mi gyarló és kívüled ne legyen meg lélegzetem sem. Add, hogy úgy veszítsem el magamat tebenned, hogy mindörökké csak benned leljek önmagamra. Amen.

Legyen vágyad: az Úrban halni meg.

Ki vagyok én, Istenem, szívem szerelme! Jaj! Mily távol vagyok tôled. Íme, én jóságodnak kicsi kis cseppje vagyok és te vagy a nagy édes tenger. Én szerelmem, nyisd ki, nyisd ki, csak egy kicsinyég is kegyes szíved kamráját! Ereszd rám atyai jóságod minden csatornáját! Áraszd rám örvénylô irgalmad minden forrását! Nyeljen el szerelmed mélysége! Merítsen el fenékig kegyes bocsánatod tengere! Veszejtsen el szereteted özöne, mint ahogy elvész a csepp a tengerárban. Jaj, csak halnék, halhatnék meg végtelen irgalmad áradatában, mint ahogy elhal a szikra a vizek hatalmas hullámában. Szerelmed zápora hulljon rám. Szerelmed pohara döntsön mámorba! Bölcs szereteted titkos szándéka tegyen velem, amit akar; ölje meg bennem az önszeretetet, hogy dicsô életre támadjon az örök szeretet. Ott, ott vesszen el életem tebenned, ahol örökké élsz, éltetô szerelmem, Istenem! Amen.

Legyen vágyad: eltemetkezni az Úrban.

Ki vagyok én, édes szent Istenem? Jaj, bizony söpredéke vagyok minden alkotásodnak. De te vagy bizodalmam; benned van minden hiányomnak bôséges pótlása.

Szerelmem, én igen nagy szerelmem! rakd fölém jóságod, bocsánatod kincses halmát; boríts el jóságod, kegyed nagyságával.

Add, utolsó leheletem Szentlelkeddel egyesítsen, elalvásom szerelmed leplébe takarjon. Add édességeidet Ízlelnem és úgy átadnom neked, boldog üdvöm, lelkemet, hogy magamból kilépve hozzád érjek, ölelô karodba kerüljek és mézédes ajkad csókjába temessen el a szeretet.

A megváltás halotti leplével takarj be! Halálod drága keneteivel kendôzd be testemet! Végy be átszegzett szíved márványsírjába, zárj el édes orcád zárókövével, hogy örökké te légy az ôröm. Ott, ott nyugodjak atyai szereteted üdítô árnyékában. Legyen örök pihenésem a te drága barátságod örökké élô emlékezetében.

Benned, ó erôs szeretet, porladjon el testem. Beléd, ó élô szeretet, szálljon át az éltem. Beléd, ó édes szeretet, hulljon át egész valóm! És arcod édes világosságában nyugodjék örökre lelkem. Amen.

Most pedig hálaadásul mondd el a Magnificat-ot.

Magasztalja az én lelkem az Urat

És vigadoz az én lelkem szabadító Istenemben,

Mert megtekintette szolgálójának alázatosságát

És íme mostantól fogva boldognak hirdet engem minden nemzedék.

Mert nagy dolgokat cselekedett velem a Hatalmas,

Kinek szent az ô neve.

És az ô irgalma nemzedékrôl-nemzedékre száll,

Azokra, kik ôt félik.

Hatalmas dolgot mûvel karjával,

Elszéleszti a kevélyszívûeket,

A hatalmasokat leveti trónjaikról,

És fölemeli az alázatosakat.

Az éhezôket betölti jókkal

És a gazdagokat éhesen elereszti.

Oltalmába veszi Izraelt, szolgáját,

Megemlékszik irgalmas ígéreteirôl:

Miket ígért atyáinknak,

Ábrahámnak és az ô ivadékának mindörökké.

Dicsôség az Atyának és Fiúnak és Szentlélek Istennek. -- Miképpen kezdetben volt, most és mindörökké. Amen.

A. Aki az Úrnak lakozik lakában, a fölségesnek árnyékában nyugszik.

Életem Istene, lelkem éltetôje! Neked, szerelmes jegyesemnek, Atyámnak és Gondviselômnek, ajánlom szerelmem kincsét, odateszem Szentlelked tûzhelyére, szerelmed égô tüzébe. Érted, érted rálépek ma a rögös útra, mert tudom, jobb az életnél is a te irgalmad.

Én szerelmesem, Szentlelked fegyverzetével készíts el engem a harcra, hisz a te jóságodban van bizakodásom; szalaszd meg incselkedô ellenségemet és ami bennem nem egészen a tied, hajtsd ki belôlem olthatatlan szerelmeddel. Add szerelmed édes segítségét, add jóságod vonzó édességét; add, szeresselek. Szeretlek, drága erôsségem; viszem, hordom szerelmed könnyû terhét és gyönyörûséges igáját; légy vezérem, hogy a szolgálatodban eltöltött évek kevés napnak tûnjenek föl szereteted nagyságához képest.

Szentlelked édes fuvalma rövidítse meg és üdítse fel a napnak terhét és melegét. Éltetadó szereteted hassa át életem mûveit és gyakorlatait, örökké csak téged magasztaljon az én lelkem, lankadatlanul neked szolgáljon az én életem, és vigadozzon lelkem szabadító Istenemben. Legyen minden gondolatom, minden tettem neked hálaadás és dicséret. Amen.

Befejezésül ajánld magad az Úrnak.

Most bocsásd el, Uram, a te szolgádat

Igéd szerint békességben.

Mert látták szemeim Üdvözítôdet,

Kit minden népnek számára küldtél:

Világosságul a pogányok megvilágosítására

És népednek, Izraelnek, dicsôségül.

Dicsôség az Atyának és Fiúnak és Szentlélek Istennek. -- Miképpen kezdetben volt, most és mindörökké. Amen.

A. Aki az Úrnak lakozik lakában, a fölségesnek árnyékában nyugszik.

Most fogadj be engem, én szerelmem, királyom, Istenem; kegyes Jézusom, isteni Szíved gondjába. Hogy ott éljek, forrassz magadhoz szereteteddel. Irgalmad örvénylô nagy tengerébe meríts bele. Ott adj át túláradó jóságod kegyelmének. Íme, most ragadj el égô szereteted lángjával, hadd tüzesedjék a lelkem, hadd égjen el benned. Halálom óráján pedig atyai gondviselésedbe végy fel engem.

Ott vigasztalj, édes szabadítom, elragadó jelenléted örömével. Ott add ízlelnem megváltásod édes gyümölcsét. Ott hívjál szép szerelmed zengô énekével magadhoz. Ott ölelj át kegyes kiengesztelôdésed jeléül. Szentlelked édes fuvalmával vonj, vonzz és ragadj el. A teljes egyesülés csókjával meríts be végtelenséged gyönyörébe. Add, hogy lássalak, bírjalak, ízleljelek örök boldogságban, mert lelkem utánad vágyik, Jézusom, minden kedvesek legdrágábbja. Amen.


Ötödik gyakorlat -- Az isteni szeretet fölkeltése

Valahányszor az istenszeretet gyakorlatainak akarsz élni, vond el szívedet minden rendetlen hajlamtól, távolítsd el az akadályokat és hiábavaló gondolatokat, válassz alkalmas napot és órát -- legalább három órát, reggel, délben és este. Használd föl ezt az idôt arra, hogy az Urat kárpótold azért, hogy eddig nem szeretted teljes szívvel, teljes lélekkel, teljes erôvel. Ezen pillanatokban maradj az Úrnál imádságodban egész érzéseddel, áhítatoddal, figyelmeddel, mintha Jézust, jegyesedet látnád magad elôtt, aki úgyis jelen van lelkedben.

Kora hajnalban

Siess az Úr elé; mondd el e három zsoltárverset és a hozzáfûzött imádságokat.

Isten, hajnalban hozzád serkenek:

Érted eped a testem,

Téged szomjaz a lelkem,

Az asszú sivatagban,

Mely puszta és vizetlen.

Szentélyedben, Uram, megjelenek elôtted,

Akarom látni erôdet és nagyságodat.

(Zsolt 62,1--3)

Szeretet-Isten, te vagy teljes, egész szerelmem. Te vagy drága Üdvözítôm. Minden reményem és örömöm. Fô, nagy javam, birtokom. Hajnalban hozzád kelek és feléd nézek, mert te vagy az örök kellem és szépség, te vagy szívem szomjúsága. Te vagy, aki lelkemet egészen betöltöd. Ha jobban ízlellek, nagyobb lesz éhségem, ha jobban szomjazlak, nagyobb lesz epedésem utánad.

Szeretet-Isten, ha láthatlak, az lesz legragyogóbb napom; az lesz az Úr szentélyében eltöltött nap, mely jobb ezer más napnál; az után sóhajt bennem a lélek, melyet megváltottál. Jaj, mikor látom orcád édességét? Vágyában ellankad a lelkem, ha üdvöd bôségére gondol. Inkább leszek megvetett Istenem házában, csak hadd sóvároghassak édes arcod vigasztalása után. Ó Szeretet, téged látni annyi, mint lélekben az Istenbe révülni. Hozzád ragaszkodni annyi, mint véled lelki nászban egyesülni. Lelkem ragyogó világa és dicsôséges hajnala: virradj és derülj föl reám, hogy fényedben lássam a világosságot, és általad éjszakám napra forduljon. Drága hajnalom, legyen számomra minden, ami nem Te vagy, hívságos semmiség. Jöjj, jöjj hozzám kora hajnalban, hogy mindjárt egészen hozzád simuljak.

Világot és Istent hozó szeretet, gyere hozzám gazdagon, hogy benned felolvadjak. Hadd merüljek el benned, hogy sohase találjak rá magamra másképp, csak a veled való örök egyesülésben.

Szeretet, te vagy az a rendkívüli szépség, az a remek ékesség, melyet ez életben csak a szeráfok szárnyán át lehet látni. Jaj, mikor csendesít el nagy szépséged! Isteni sugárzástól ékes, fölséges hajnalcsillag! Mikor ragyog már rám jelenléted?

Csodálatos szépség, mikor leszel már az enyém? Bárcsak néhány sugara törne át a föld homályán bajodnak, hogy elôízét érezhetném jóságodnak, kiváló örökségemnek. Fordulj felém egy kissé, rózsák rózsája, hadd tekintsek rád.

Te vagy a Szentháromság fényes tüköré, kibe ott színrôl-színre, itt pedig csak fátyolon át lehet tekinteni a tiszta szív szemével. Hints meg a te tisztaságoddal és tiszta leszek. Szívem mélyét érintsd a te ártatlanságoddal és fehérebb leszek a hónál. Gyôzzön le, kérlek, szereteted hatalma és érdemeid szentsége borítson el és nem választ el tôled, Szépséges, az én rútságom.

Tekints rám és nézz meg; add, hogy rád ismerjek és értselek. Te elôbb szerettél engem. Te kiválasztottál, bár én nem választottalak. Aki utánad eped, te önkényt felüdíted; az örök világosság fénye ragyogja át fejed.

Mutasd meg orcádat, add látnom dicsôséged. Mert arcod ékes és édes és az isteni hajnalpírban fényességes. Az Alfa és Omega ragyog orcádon; szemedben az örökkévalóság fénye ég. Ott tündöklik a megváltás ragyogó világa; ott az igazság fénye és a szeretet dicsôsége egymásra találnak. Az élet illata árad belôled, tej és méz csepeg ajakodról.

Mily szép vagy Szeretet, mily kedves és csodás; mily boldogító elragadó örömödben! Te vagy az elsô az istenség királyi székén, a Szentháromság kincse van terajtad. A nagy Istennek vagy együttlakó élettársa, az Isten Fiával vagy elválaszthatatlanul összeforrva.

Ó Szeretet, ha majd elközelget éltem alkonya, kelj fel korán, alkonycsillagom, és ha a számkivetés földjét elhagyom, engedj az örök élet forrásvizéhez; add, úgy legyen vége zarándokságomnak, hogy akadály nélkül bejussak a Bárány menyegzôjére. Te légy vezérem, és megtalálom barátomat, jegyesemet, ölelô karjába fogok omlani, és soha-soha többé ez ölelésbôl ki nem szabadulok.

Ó Szeretet, Dávidnak kulcsa; nyisd meg nekem a szentek szentjét; eressz be oda; hadd lássam boldogan Sionban az Istent, kinek édes orcáját látni vágyakozik és epedez én lelkem.

Délben

járulj Jegyesed színe elé, aki szeretve szeret téged; kérd, hogy ô, az igazság Napja, gyullassza fel szeretetével langyos lelkedet; hogy szíved oltárán a szeretet parazsa soha ki ne aludjék. Mondd a következô imádságokat:

,,Hadd szeresselek, Uram, erôsségem!

Istenem, ki megsegítesz engem.

Védôm vagy és üdvösségem vára.''[9]

Ó Szeretet, szerelmem zsenge rózsája, jegyzálogom és drága nászajándékom! Íme érted vetettem meg a világot; föld sarának tartok minden földi örömöt, hogy a te menyegzôd lehessen egyedüli vágyam!

Bocsáss be szereteted rejtekébe. Íme, szívem már csókodért dobban. Nyisd ki szép szerelmednek nászlakát. Hisz lelkem már egyesülô ölelésedért eped.

Terítsd meg már bôséges irgalmad asztalát, hívj édességeid lakomájára. Add örök kegyelmed igen jó étkét, csak ez erôsítheti meg az én lelkemet.

Most lakomázzunk együtt, ó drága fôjavam! Benned minden javak felfoghatatlan bôsége, túlnagy sokasága; csodálatosan osztod meg magad teremtményeiddel.

Enmagaddal tölts be engem bôségesen! Mert hiszen hogy égne a szikra, ha nem saját tüzében! És hol lehetne másutt a csepp, mint saját forrásvizében!

Lelkemet, szellememet nyelje el, vegye körül szereteted tüze; a hitvány poron uralkodjék mindenható irgalmad. Ó Szeretet, édes déli napmeleg! A benned való nyugvás órái, amelyek békével tele, minden fölött örvendeztetnek. A te nyugovásod szombatjain az Isten jelenléte ragyog, és a boldogarcú Jegyes szépsége ékeskedik.

Szerelmesem, akit minden teremtmény közül választottam, mondd meg most, mutasd meg, hol lesz, hol pihensz délfelé. Íme ég és túlárad a lelkem, ha édes nyugvásodra gondolok.

Ó Szeretet, itt, vonzalmad üdítô árnyékában pihenni: ez a reményem, ez a vágyam. Békéd ölén lakozik Izrael bizodalmasan. E nagy nyugvásnap szombatjára vágyik erôsen a lelkem.

Ó Szeretet, ki téged élvez, az örök Igével egyesíti lelkét, teljesen egybeolvad Istenével. Aki veled él, egészen az Istenbe ömlik; aki veled egyesül, eggyé lesz az Istennel. Te vagy a béke, amely meghalad minden tapasztalatot; te vagy az út, mely az örök nász felé visz.

Ó, hacsak egy pillanatra is veled nyugodhatnék szereteted sátrában, csak hallhatnám egyetlen vigasztaló szavadat; hogy ajkadról venné lelkem ez édes szót: ,,Én vagyok a te üdvöd; nyitva számodra Szívem kamrája''.

Mert hiszen miért is pazaroltad volna szerelmedet másért ily csúnya, rút teremtésre, minthogy önmagadban megszépítsed! Kegyes szerelmed vonz és csalogat, szûz Máriának ékes virágszála!

Ne szégyeníts meg reményemben, hanem add, hogy nyugalmam találjam benned. Nincs számomra kívánatosabb, nincs kedvesebb; nincs vágyam erôsebb: mint ölelô karodba zárkózni, ó Szeretet; mint Jézusom árnyékában nyugodni, mint az isteni szeretet hajlékában lakozni.

Ó Szeretet, ékes déli fény, hogy benned nyughassak, ezer halált is elbírnék. Jaj, csak szeretô arcodat hozzám fordítanád, én kedvesem!

Jaj, csak mehetnék oly közel hozzád, hogy már nem melletted, hanem benned volnék! Hogy a te melegedbôl, déli Nap, bennem, por-hamuban az erények virágai kelnének és a te szerelmed úgy megtermékenyítené lelkemet, hogy a lelki tökéletesség sarjadna belôle. Akkor e siralom völgyébôl való távozásom után, kívánatos színed elôtt örökké az volna dicsôségem, hogy te, makulátlan tükör, ily nagy bûnöshöz nem átallottál lehajolni!

Ó Szeretet, halálom óráján adjanak erôt szavaid, amelyek üdítôbbek a bornál; vigasztaljon ajkad, mely méznél édesebb.

Te légy az út és ne bolyongjak úttalan úton. Te légy segítségem és veled eljutok az isteni szép, jó mezôkre, ahol a Báránynak, jegyesemnek közelségét élvezem vigadozva. Amen, mondják mindenek.

Este

pedig egész fáradtan, lankadtan az örök istenlátás vágyától, omolj Jézusnak, jegyesednek ölelô karjaiba. Mint a dolgos méhecske, csókodat nyomjad szeretô Szívére; kérd erôs csókját, hogy meghalj tôle önmagad számára és halálodban Istenhez térj meg; lelked vele egyesüljön. Ezen epedô vágy adja ajkadra ezt az imádságot:

Mint szarvasgím a források vizére,

Úgy sóvárog utánad én Istenem, a lelkem.

Szomjazik lelkem az Isten után,

Az élô Isten, az erôs után,

Mikor lehet már elejébe mennem

És arca elôtt megjelennem.

Könny a kenyerem, éj-nap untalan,

Amikor egyre mondják: ,,Istened merre van?''

Zsolt 41,1--3 (Sík S. ford.)

Isteni szeretet édes csókja, te vagy a forrásvíz, amelyre sóvárgok. Szívem érted eped, jaj, csak nyelnél el, te bôvízû tenger, engem, kicsi kis csöppet! Te vagy az ajtó, melyen lelkem belép, bárcsak magamból mindig beléd szállhatnék!

Nyisd ki szentséges Szíved üdvözítô ajtaját! Íme, szívem már nincs is velem; te drága kincsem, kamrádba zártad el. Te vagy én egyetlen, szívszerette valóm; utánad ég, sóvárog a lelkem.

Mily jó társam vagy! Barátságod jobb az életnél. Illatod, mint az isteni békének, irgalomnak balzsama. Nálad az isteni vigasztalásnak bôséges, gazdag orvossága. Vigyél be, ó Szeretet, éléstáradba, hadd ízleljem sorra ott rejlô jó boraidat!

Ím minden edényed telve az Isten jóságával, a Szentlélek bôségével.

Jaj, csak teljesüljön, amit kívánok, legyen enyém, akit választok; igazán hozzád térhessek, pihenhessek irgalmad édes ölén. Jaj, csak föltaláljalak kedvesem, szívem fenekén, csókkal, öleléssel veled maradhassak.

Szeretet, te vagy a Szentháromság édes csókja, benned egyesül az Atya és a Fiú. Te vagy az üdvözítô csók, az isteni Fölség a Fiú által emberségünknek adott téged.

Mézédes Isteni Szeretet, én a hitvány porszem, téged kívánlak; benned találkozzék lelkem az Istennel! Hadd érezzem, tapasztaljam, mily édes az élô Isten, az én szerelmem; ölelj át, légy az enyém!

Szeretet Isten, te vagy drága birtokom, égen-földön ne legyen más reményem, vágyam, sóhajom. Reménységem vagy és örökségem, éltem feléd tart szüntelen.

Én szerelmem, teljességed legyen célom és befejezésem. Mutasd meg, hogy tiéd vagyok, hogy lelki nászban enyém lettél, ha majd éltem bealkonyul. Én szerelmem, te légy édes Istenem arcán a felragyogó alkonycsillag fénye! Elmúlásom idején jelenj meg elôttem, drága-kedves Estióra; vándorlásom végórája benned érjen el; szíved édes nyugvóhelyén hadd pihenjek el.

Szeretet, Istenem, ha elér a feloszlás, lelkem beléd omoljon; te légy a palástom, királyi ékes, benned lásson meg a halhatatlan Jegyes; menyegzôi ruhában, gazdag nászadománnyal.

Ó Szeretet, vonzalmad pecsétje zárja le végórámat; nyomja rám jegyét örök irgalmadnak. Harmatozó áldásod bôsége vigyen akadálytalanul a te házadba, hol örökké téged bírlak, téged szeretlek.

Ó Szeretet, legkedvebb Alkonyom! add lássalak halálom óráján vigadó örömmel!

Tisztítson meg minden folttól az a szentséges láng, mely istenséged tüzében szüntelenül ég.

Édes Alkonyom, ha majd rámszakad éltem estéje, add, szenderüljek el tebenned édesen, legyen enyém is a szeretteidnek elkészített nyugalom. Szép szeretetednek kedves, csendes szeme hozza rendbe kelengyémet. És ha szegénynek találod éltemet, jóságod gazdagságával egészítsd ki; hadd éljen szerelmed boldogságában szegény lelkem biztonságosan.

Ó Szeretet, ha majd lelkem örvendve, vígan búcsút mond testemnek, te légy elfogadó Alkonyom! Urához visszatérô lelkem hadd pihenjen benned szépen, csendesen. Akkor mondd citerás szavad énekével: Ím itt a Jegyes; már siess hozzá, légy az övé, hadd vidítson föl arcának dicsôsége.

Ó, de boldog, ki zarándoklásának végét tebenned találja. Jaj, jaj nekem! Meddig tart még az utam! Milyen lesz az a pillanat, mikor eljô számomra az örök-édes jelen, melyben meglátom Istenemnek, királyomnak, jegyesemnek dicsôségét, mikor végnélkül bírom, mikor örökké boldog leszek általa. Akkor majd igazán látom, szemlélem Jézusomnak kívánatos, kedves arcát, melyre oly sokáig sóvárgott és epedt a lelkem. Akkor rámzúdul és megtölt a boldogság forrásvize, mely most még zárva van elôttem az istenség tárházában.

Akkor látom és szemlélem az Istent, legdrágább szerelmemet, kiért most ellankad szívem és lelkem.

Jaj, mikor, mikor mutatod már magadat, hogy lássalak és merítsek belôled vígan, élô forrásom, Istenem! Akkor iszom és mámorba ringatom magam az élôforrás bôvízével, mely az én lelkem kedvesének arcáról csörgedezik.

Édes Jézus, mikor látom arcodat? Akkor lépek be a csodálatos sátorba, egész az Isten színe elé; kiért sóhajtva eped a lelkem, míg számkivetésem tart. Mikor töltöd meg lelkem arcod örömével? Akkor nézem és csókolgatom lelkem igaz jegyesét, akivel már epedésem egyesít, akiért majd elhagy a szívem is.

Ki szabadít már meg a számkivetés zarándokságából? Ki ment ki e világ vermébôl? Jaj, mikor hagyhatom már el e testet, hogy szemtôl-szembe lássalak, szeretet Istene, csillagoknak koronája! E halál kísértéseibôl ragadj magadhoz, édes szerelmem.

Ha te velem vagy, szerelmes Istenem, biztos és vidám léptekkel hágom át a test bástyáját és megyek oda, ahol már nem rejtvényben, de színrôl-színre láthatlak.

Örök fények forrása, Istenem, vonj vissza örvénylô folyamodba, melybôl eredtem; ahol úgy ismerjelek, ahogy te ismersz, úgy szeresselek, ahogy te szeretsz. Hogy lássalak úgy, ahogy vagy, Istenem, téged és legyek látásod, birtokló élvezésed által boldog mindörökké. Amen.

A nap folyamán

hétszer ajánld az Úrnak lelkedet, hogy isteni Szíve iránt újraéleszd szeretetedet.

A hajnali órákban

(Matutinum) kérd az Urat, hogy ô legyen tanítómestered és a Szentlélek kegyelmével tanítson meg téged, hogyan kell Ôt szeretned. Kérd, vegyen be tanítványainak sorába, hogy szüntelen edzzed magad a szeretet gyakorlataiban.

Uram Jézus Krisztusom, hozzád menekülök; taníts meg akaratod teljesítésére, mert te vagy az én Istenem.

Ó Szeretet, Mesterem, Uram, ki fönségesebb vagy az egeknél és mélységesebb az örvényeknél! A te csodálatos bölcsességed boldoggá tesz már csak azáltal is mindeneket, hogy rájuk tekintesz.

Te letekintesz nagy szereteteddel a kerubokra éppúgy, mint azokra, akik a siralom völgyében alázatoskodnak, és a kisdedeknek tanítod üdvözítô igazságaidat.

Ne kerüljön el engem, világ söpredékét, a te tanításod, hanem étetadó tudományod adjon nekem erôt. Jaj, csak fogadnál el gyermekednek, hogy egészen a tied legyek!

Most kezdd el, ó Szeretet, bennem tanításodat, válts meg önmagamtól szereteted szolgálatára. Vedd birtokodba lelkemet, szenteld meg, gazdagítsd teljesen. Amen.

A Primára

(hat órakor reggel) kérd az Urat, eresszen be a szeretet iskolájába, ahol megtanulod Jézust ismerni, szeretni.

Szolgálód vagyok, édes Jézusom, adj felfogást, hogy megismerjem parancsaidat.

Szeretet Istene, mily gondosan veszed szárnyaid alá kicsinyeidet! Nyisd meg már nekem is szereteted iskoláját, hadd legyek benn a te vezetésed alatt, hadd fejlôdjék szentté, tökéletessé a lelkem!

Jézusom, szerelmem, érzékeimet érintsd velôs szereteteddel, hadd legyek igazán eszes gyermeked. Te pedig légy atyám, tanítóm, mesterem. Áldj meg atyai áldásoddal és leszakad, leszárad a bûnnek kérge lelkemrôl. Akkor megérti lelkem tüzes beszédedet, és a te Szentlelked lakozik majd bennem. Amen.

Terciára

(9 óra délelôtt) kérd az Urat, hogy a Szentlélek tüzes betûivel írja szívedbe az isteni szeretet törvényét; hogy minden órádban Istennél maradj.

Édes Jézusom, bárcsak minden gondolatom, szavam és tettem arra irányulna, hogy igaz törvényeidet megtartsam minden idôben.

Szeretet Istene, mily közel vagy azokhoz, kik téged keresnek! Mily édes, mily kedves vagy azokhoz, kik megtalálnak. Most kérlek, magyarázd meg nekem csodás ábécédet, hogy szívem veled együtt tanulhasson.

Mondd meg most élô szemléltetéssel, micsoda és milyen szép szereteted elsô dicsô Alfája (A),[10] ne rejtsd el elôlem az isteni Bölcsességed életadó Bétáját (B) sem, amely a teremtmények sorát létrehozta. Szentlelked ujjával mutasd meg szereteted betûit külön-külön. Add, hogy édességeid elôízének megtapasztalásáig a tiszta szív szemével vizsgáljam, nézzem, tanuljam ôket; add, hogy megismerjem ôket, ahogy csak lehet e földi életben.

Szentlelked segítségével taníts meg a tökéletesség Tau (T) betûjének ismeretére és vezess el az Omegához,[11] melyben minden befejezést nyer.

Add, hogy ez életben úgy megtanuljam szeretettel teljes írásaidat, hogy szereteted teljébôl még egy Jota (I) se hiányozzék bennem, amiért várnom kellene akkor, amidôn Te, szeretet Istene, édes szerelmem, magadhoz hívsz, hogy örökké téged lássalak. Amen.

Szextára

(déli 12 óra) kérd az Urat, hogy a szeretet mûvészetében annyira tökéletesítsd magad, hogy a szeretet által akaratának készséges eszköze légy és alakulj az ô Szíve szerint.

Add édes áldásodat, kegyes Jézusom, Törvényhozóm, hogy erényrôl-erényre szálljak és lássalak téged, istenek Istene Sionban.

Ó szeretet Istene, aki téged nem szeret, csecsemô még, aki nem tud szólni. Csak az nô nagyra, aki egészen a tiéd és mindvégig szeret. Ne hagyj magamra nevelô iskoládban, hisz még egész fejletlen vagyok.[12] Hanem inkább benned, általad, veled nôjek nap-nap után, szálljak erényrôl-erényre; mindennap meghozva neked a szeretet új gyümölcsét; nagyobb fokra hágjak.

Nem elég nekem, hacsak betûzlek, nem; vágyam, óhajom, törekvésem, hogy mélyen tudjalak, erôsen szeresselek; nemcsak édesen, de bölcsen szeresselek; elszakíthatatlanul tiéd legyek. Hogy már ne magamnak, hanem neked éljek. Most pedig, add, hogy igazán ismerjelek, és lelkemben végy szállást magadnak minden szentségben. Amen.

Nonára

(délután 3 óra) kérd az Urat, hogy ô, a királyok Királya, vegyen fel a szent szeretet hadseregébe és tanítson meg rá, hogy viseld az édes igát és a könnyû terhet; hogy kövesd az Urat, kereszttel válladon; és vele szeretetben eggyévállva, mondd el ez imádságokat:

Te vagy Uram én védôm, menedékem,

Te vagy velem minden szorongattatásomban.

Zsolt 90,2.15.

Szeretet Istene, aki serény és erôs lesz szeretetedben, az megállhat királyi színed elôtt minden idôben. Királyi fönséges szeretet, engedd, hadd esküdjek fel dicsôségedért a te seregedbe! Add, hogy hôsi tettekre emeljem karom; add, hogy gyorsan, bátran támadjak az ellenségre és úgy küzdjem végig szereteted hûséges harcait. Övezz fel a lélek kardjával hatalmasan, adj férfias lelket, hogy erôt, bátorságot, vitézséget mutassak és gyôzhetetlen elmével szilárdan kitartsak veled.

Szeretetednek álljon minden erôm rendelkezésére, érzékeim is benned szilárduljanak, hogy bár gyenge vagyok nemre, erôs lélekkel és férfias elmével eljussak szereteted azon fokára, amely a veled való teljes egyesülésre visz. Most pedig végy birtokodba, ó Szeretet, mert ezután azt akarom, hogy lelkem egészen nálad maradjon. Amen.

A vesperára

(az esti órákban) indulj el Jézussal, szerelmeseddel, a szeretet fegyverzetében minden kísértéssel szembe. Bizton bízzál abban, hogy az ô irgalma mindig segítségedre lesz és legyôzheted a világot, a testet és a gonosz lelket, és minden kísértés fölött gyôzedelmeskedel. Ezért imádkozzál!

Édes Jézusom, ne engedd, hogy lábam meginogjon, mert te, aki lelkem pásztora vagy, nem álmosodol és nem is alszol el.

Szeretet Istene, te vagy váram és bástyám! Akik e világban sanyargatást szenvednek, jól tudják, hogy a te békédben van vetve árnyékos nyugvóhelyük, mely megvéd a hôségtôl és a záportól. Most pedig tekints az én harcomra és magad erôsítsd ujjaimat a küzdelemre. Ha táborok támadnak is ellenem, nem rendül meg szívem, míg te velem vagy -- kívül és belül -- védôváram és erôs tornyom.

Ha te velem, ki ellenem? Jöjjön csak, míg te védesz! A te szemed fölfedi nekem a Sátán gondolatait és egy szavad elriasztja ôket tôlem. Ha ezerszer vetne is gáncsot ellenségem, a te drága kezedre esve azt átölelve tartom és buzgón elborítom csókjaimmal; míg te harcolsz értem, míg te védesz, minden veszélyben épen állok hôsiesen.

Tipord el bennem a Sátánt; ûzd, hajtsd el szívembôl minden gyarlóságomat! Színed elôtt hulljanak el ezerén balomról és ezerszer ezren jobbom felôl. A baj pedig ne érjen hozzám, mert te velem vagy, igaz, fô, nagy jóságom. Bárcsak -- és ezerszer bárcsak -- rám szegezôdnének a te éles nyilaid; és bárcsak szereteted lándzsája érné szívemet; hogy bízvást lakozhassam benned -- Szeretet. Engedd, ó Szeretet, úgy essek zsákmányul a te kezedbe, hogy örökké meg ne szabaduljak Tôled. Amen.

Kompletoriumra

(lefekvés elôtt) gerjeszd magadban azt a vágyat, hogy Szerelmesed az ô szeretetének borával mámorba döntsön, a világtól elválasszon, az Istennel egyesítsen. Kérd tôle: ölelô karjában leheld ki lelkedet az Istennek: Jézus szívén vesd le a régi embert és úgy aludj el édesen, hogy szeretetében naponként meghalván önmagadnak, egyedül Istennek élj. Kérd tôle: végórádban bizton állhass szembe a halállal; hisz ez lesz számkivetésed vége, a mennyország ajtaja és az ég kapuja. Imádkozzál:

Arcod rejtekében rejts el engem, kegyelmes Jézusom, azoktól, akik rám leselkednek; ne érje fejemet szégyen a kapuban, míg elleneimmel állok ítéletet, hanem inkább adj vigadást édes színed elôtt.

Szeretet Istene, te vagy minden jónak teljessége és vége; te mindvégig szereted azokat, akiket kiválasztasz; ami kezed ügyébe esik, nem vágod ki az ajtón, hanem megtartod magadnak. Végy birtokodba egész magamat és tarts magadnál örök birtok gyanánt mindvégig.

Most már ne is kímélj; üss sebet szívemen, velôkig sikoltót; hogy az életnek szikrája se maradjon bennem. Vedd magaddal egész életemet, lelkemet csak tebenned ôrizzed.

Ki adja meg nekem, Szeretet, hogy benned érjem végemet, a Te halálod által megszabaduljak a test börtönébôl és kijussak e számkivetésbôl! Mily jó lesz. Szeretet, téged látni, téged áldani és mindörökre tied lenni! Ha majd meghalok, állj mellettem mint vigasztalóm; áldj meg és vond rám az örök hajnalt, melyben téged látlak. Most pedig, Szeretet, rád hagyom, neked ajánlom éltemet, lelkemet; most már hadd pihenjek, aludjak a te békességedben. Amen.

Azon nap folyamán, melyet az Isten szeretetének szentelsz, elmélkedj gyakran a következô gondolatokról, hogy érzékeid az Istennek, az igaz Napnak tüzén szeretetre gyulladozzanak és ne hidegülj el, hanem napról napra gyarapodjál a szeretetben.

Boldog a szem, mely téged lát, szeretet Istene! Jaj, mikor érek már el oda, ahol te vagy az igaz világosság, Istenem! Tudom, hogy egyszer látlak szememmel, Jézusom, szabadító Istenem! Boldog a fül, mely terád hallgat, szeretet Istene, élet Igéje! Jaj, mikor vigasztal meg mézédes hangod hívô szózata! Nem is félek a gonosz beszédtôl, hanem hamar hallom szavad dicsôségét. Amen.

Boldog a szaglás, mely téged érez, szeretet Istene, az élet legédesebb illata! Jaj, mikor fuvall már felém istenséged mézillatú árama! Megyek, gyorsan megyek a te látásod örök, gazdag és bájos legelôire. Amen.

Boldog az ajak, amely ízleli szavadat, mely olyan, mint a színméz. Szeretet Istene! Jaj, mikor telik meg lelkem istenséged bôségével; mikor részegül meg örömöd túláradásával? Add, idelenn úgy kóstolgassam édességidet, Istenem, hogy odaát örökké boldogan élvezzelek, éltem Istene!

Boldog az a lélek, mely szeretetben veled ölelkezik; boldog a szív, mely szíved csókját érzi, szeretet Istene és elválaszthatatlan baráti szövetségben él teveled! Jaj, mikor, mikor omolhatok ölelô karodra, mikor látlak már színrôl-színre téged, szívem Istene! Ments meg gyorsan, de tüstént, e számûzetésbôl, hadd lássam édes színedet boldogan. Amen.

Befejezésül

add át magad egészen az isteni szeretet hatalmának. Maradj egészen Jézusoddal, légy eszköze isteni Szívének, hogy örömét találja benned, ôrizzen meg téged magának, és te ôrizd meg ôt magadnak -- az örök életre.

Szerelmemmel fogva tartlak, drága Jézusom; el sem engedlek; nem elég nekem, hogy megáldasz; téged akarlak, te vagy legjobb osztályrészem, te vagy reményem és várakozásom. Éltet adó szeretet, kelts életre az Isten eleven Igéjével, hisz magad vagy az Ige! Hozd rendbe bennem, ami elszakadt, elveszett a te szereteted számára.

Szeretet Istene, te teremtettél, te is teremts újjá! Ó Szeretet, te váltottál meg, pótold, amit szeretetedben mulasztottam!

Szeretet Istene! Krisztus vérével megszereztél magadnak, szentelj meg az igazságban!

Szeretet Istene! Gyermekeddé fogadtál, táplálj Szíved szeretetével!

Ó Szeretet, magadnak és nem másnak választottál ki, add, csak tied legyek!

Szeretet Istene, ingyen szerettél, érdemem nélkül; add, hogy teljes szívvel, teljes elmével, teljes erôvel szeresselek.

Ó Szeretet, mindenható Isten, szilárdíts meg szeretetedben! Bölcs Szeretet, add, hogy okosan szeresselek! Édes Szeretet, add, hogy édesen ízleljelek! Drága Szeretet, add, hogy csak neked éljek! Hûséges Szeretet, légy vigasztalóm, segítôm minden szükségben! Résztvevô Szeretet, te légy minden munkám munkása bennem! Gyôzedelmes Szeretet, adj kitartást melletted mindörökké!

Mélyszívû Szeretet, sohsem hagytál el, most hát neked ajánlom lelkemet! Halálom óráján végy magadhoz, tenszavaddal szólíts hozzád, mondván: Ma velem leszel; immár hagyd el a számkivetést, jöjj a múlhatatlan Holnap-ra, az örökkévalóságba! Ott leszek én, Jézusod, az örök Ma, a fényességes; én vagyok kezdete és vége minden teremtménynek; nem köszönt már rád többé a múlandó holnap, hanem bennem vár rád az örök Ma, hogy miként én élek, te is élj bennem, aki Jézusod, szerelmed vagyok és legyen végnélkül örvendezésed.

Ament mondjon testem-lelkem minden ereje, érzéke, mozdulása.


Hatodik gyakorlat -- Dicséret és hálaadás

Válassz magadnak egy napot, melyet az Isten dicséretére szánsz egészen, hogy pótold minden hanyagságodat, melyet az Isten dicséretében és a hálaadásban elkövettél eddigi életedben. Ez legyen a dicséret és hálaadás szent napja; ez emlékeztessen azon magasztos dicséretre, mellyel örökké szent napot ünnepelsz az Úrnak, midôn Istened jelenléte elárasztja, az Úr dicsôsége elborítja lelkedet.

Erre szolgálnak az istenkeresô lélek emez ájtatos sóvárgásai. Vannak köztük olyanok, melyekrôl azt hihetned, inkább az égi szentek ajkára valók, mint a földi vándorokéra.

Jelenj meg tehát elsôbben is alázatos lélekkel az Isten színe elôtt és kérd, mutassa meg neked szentséges arcát:

Bár por és hamu vagyok, mégis megszólítom az én Uramat! Istenem, magasztos és fönséges vagy, mégis irgalmad az alacsonyakhoz nagy; elmém-lelkem elfogy, ha végtelen jótéteményidet vizsgálom. Nyisd meg jóságos szíved kincseskamráját, ahol vágyaim netovábbját rejtegeted. Derítsd rám édes arcod színét, hadd öntsem ki lelkemet elôtted! Nyisd meg békességed édes zálogát, irgalmadat, hadd ujjongjon lelkem, hadd szabaduljon meg nyelvem a te dicséretedre.

Ó Szeretet, lépj te helyettem a nagy Isten színe elé és hirdesd ott vágyam kiáltó szavát; hisz elernyed már minden erôm -- szomjúságomban. Vond, emeld lelkemet magadhoz, mert szabadító Istenemet várva, ellankad már testem és szívem. Mutass be már Uramnak, Királyomnak, mert elolvadt már a lelkem, míg szerelmes jegyesemet várom.

Ó Szeretet, nagy gyorsan töltsd be már vágyamat, mert ha késel, elfogyok, meghalok a szeretettôl.

Most pedig kezdd el az Isten dicséretét:

Szállj, szállj lelkem, föl a magasba, ne maradjon rajtad a por sem; kelj fel és lépj Istened, Urad színe elé, hogy magasztald minden könyörülô irgalmát, mit veled cselekedett. De ki vagyok én Hozzá képest, hogy szólhatok csak egyet is, míg ô ezeret! Ó Szeretet, tehetetlen vagyok; te szólj helyettem, mert nem tudom, mit mondjak életem Istenének! Elakad a nyelvem, ha arcának dicsôségét csodálom; elhagy a szavam és az eszem is, hisz fenségének fényében elapad szívem és erôm. Ó Szeretet, szólj te helyettem Jézusommal, az élet Igéjével és indítsd meg az isteni Szívet, melyben minden erôd oly fényesen ragyog.

Ó Szeretet, összeszedem erômet és általad mondom az Úrnak: Te vagy, aki lelkemet a porból felemeled! Te vagy elmém éltetôje! Te vagy szívemnek Istene! Ó Szeretet, hangold fel lágyhangú húrjaidat, hadd halljam Jézusomnak, Jegyesemnek szavát; ô, életem Istene, kezdje el dicséretének énekét, ringassa el életemet, lelkemet saját dicséretének örömdalával.

Most pedig, Szeretet, tedd gyorsan, amit tenni akarsz. Mert nem bírom már a sebet, melyet rajtam ütöttél.

Bátorítsd elmédet, hadd örüljön az Úrban!

Emeld fel, lelkem, szemedet és nézd, tekintsd meg Királyod hatalmát, Istened szépségét, Szabadítod szeretetét! Legyen ráérkezésed, hogy lásd és ízleld, mily édes a te Jegyesed, mily szemrevaló az, kit ezer közül választottál.

Lásd, milyen és mekkora a dicsôség, amelyért a világot vetetted meg. Lásd, mily jó, amire vágyadat ráereszted. Lásd, milyen a Haza, amely után sóhajtozol. Lásd, milyen a bér, amelyért munkálkodtál. Lásd, kicsoda, milyen, mekkora az Isten, akit szerettél, imádtál, akire mindig vágytál.

Életem Istene, nem tudom, hogy zengjem dicséretedet; nem tudom, mit adjak neked mindazon jókért, miket nekem adtál. Ezért hát a dicséret áldozatául felajánlom magam Tebenned és Tégedet énbennem. Nincs semmi másom; ami vagyok általad, életemet tebenned -- ezt adom neked.

Te vagy életem. Te vagy mindenem. Te vagy dicsôségem. Te vagy az irgalom fénye, mely lelkemen ragyog. Neked szóljon a dicséret és a hálaadás. Jaj, mikor adhatom lelkem velejét égô áldozatul oltárodra; mikor hamvaszthatom el szívemet azzal a tûzzel, mely szüntelenül ég oltárodon; mikor áldozhatom egész magamat neked a dicséret áldozataként!

Szent, édes Istenem, tágítsd ki szívemet, bôvítsd meg lelkemet, bensôm hadd teljék meg dicsôségeddel. Mikor hallom már e szót: Térj meg nyugvásodra, mert az Isten jót tett veled! Mikor hallom már ez édes hangot: Jöjj, lépj be Jegyesed hajlékába! Mikor nyugszom el, alszom el már benned, Jézusom, édes békességem, hogy dicsôségedet láthassam!

De te, lelkem Élete, hatalmas vagy, hogy megôrizzed örökségemet, hogy visszavedd magadhoz lelkemet, aki teremtettél. Szeretet, szeretet, mikor szabadítod már ki lelkemet börtönébôl! Mikor oldod ki a test bilincsébôl egyetlenemet! Mikor vezetsz már el Jegyesem menyegzôs házába, hogy örök szeretetben egyesüljek vele? Siettesd már, Szeretet, az én menyegzômet, mert ezer halált is elszenvednék azért, hogy ezt a boldogságot megérjem; bár abban sem saját kényemet, hanem a Te kedvedet keresem.

Aztán, mintha ájulásba esnél az Isten dicsôségének csodálatában, lépj Annak színe elé, kire az angyalok vágyva tekintenek; szívvel-ajkkal mondd el a 102. zsoltárt.

102. Zsoltár.

Áldjad én lelkem az Urat!

Ami él bennem, szent nevét dicsérje.

Áldjad én lelkem az Urat

És emlékezzél minden jótettére.

Minden bûnödnek ô kegyelmet ad

És meggyógyítja rokkantságodat.

Lelked a mélybôl kimenti azonnal

S megkoszorúz jósággal, irgalommal.

Jól tartja jóval minden vágyad

És mint a sas, megújul ifjúságod.

Igazságot teremt mindenkinek,

Igazat annak, akit gyötrenek.

Útjait ô Mózesnek tudtul adta,

Tetteit Izraelnek megmutatta.

Az Úr irgalmas és kegyelmes,

Nagyirgalmú és hosszan-türedelmes.

Nem hajtja egyre a törvényt az ajka

És mindörökké nem tart ô haragja.

Nem bánik velünk bûneink szerint

És nem fizet gonoszságunk szerint.

Földtôl az ég amily magasra nyúl:

Az ôt félôkhöz olyan jó az Úr.

Amilyen messze van nap kelte s naplenyugta:

Tôlünk a bûneinket oly messzire dobta.

Mint fiaihoz az atya kegyelmes.

Az ôt félôknek Isten úgy kegyelmez.

Ô ismeri, mibôl alkottatunk,

És tudja jól, hogy por vagyunk.

Az emberélet olyan, mint a fû.

Mint a mezôk virága, úgy virít --

És jô a szél és nincs többé sehol:

Még a nevét sem tudja már a rét.

Ám áll az Úr kegyelme,

Az ôt félôkön mindörökkön áll;

Igazsága az unokákra száll,

Kik a kötést meg nem vetik

És megtartják parancsait.

Az Úr trónszéke a mennyekben áll,

A mindenségen ô erôs király.

Áldjátok az Urat ti angyalok,

Hatalmas harcosok, kik végzitek szavát!

Áldjátok az Urat mennyei seregek,

Szolgái, kik cselekszitek az Úr akaratát.

Áldjátok az Urat ti minden mûvei,

Minden helyen uralkodótokat!

Én lelkem, áldjad az Urat!

(Sík S. ford.)

Áldott vagy Urunk, az ég boltozatján. Áldjon téged lelkem minden veleje és ereje; áldjon testem-lelkem minden valója. Téged magasztaljon minden, ami bennem van, veled örvendjen minden vágyam, mert örökkön-örökké tiéd minden dicséret és dicsôség. Elhagy a szívem és az erôm; utánad ered lelkem veleje, szerelmes Istenem, mert tenmagadért teremtettél engem. És lelkem is, melyet megváltottál, sóhajtoz, hogy hosszú még a zarándokság; elmém is utánad ereszkedik a szentek Szentjébe, ahol te, szívem királya, Istenem, testestül lakozol.

Mily boldogok, akik házadban lakoznak! És boldogságosak, akik édes színed elôtt állnak. Végtelen fölségedért mindörökké áldnak! Mikor megy már be lelkem csodálatos sátradba, hogy ez áldó szókkal magasztaljon: Szent, szent, szent vagy seregek Ura! Mily jó lesz ezt zengeni édes színed elôtt örökké!

Mily dicsô, mily kedves, mily dicséretreméltó vagy te, Istenem, királyi székeden! Mily szemvidító a te világosságod! Mily boldogító, téged, színigazat, látni! Mily dicsô, mily édes és ékes a te dicséreted, melyet ezerszer ezerén zengenek! Már most is ujjong szívem-lelkem, utánad repesve, Istenem! Mert nagy a te dicsôséged, én Istenem, mert szent és édes vagy; királyi trónusod elôtt angyalaid és szentjeid dicsérnek.

De íme, lankad és elapad a lelkem, fáj neki ez az élet; csak arra vágyódik egész szívem, hogy feloszoljak és veled eggyé válljak. Én is, bár utolsó teremtményed vagyok, oda vágyom a boldog seregek közé, akik dicsôségedet zengik az egek fölött, ott szeretném magasztaló áldozatomat neked bemutatni. Ott gyújtok majd, isteni Szíved aranyoltárán tömjént elmém-lelkem illatos imádságaiból, amelyeken rajt csillog nagyédes keneted ragyogása, mellyel életem szükségében, bajában vigasztaltál, én Atyám és Uram!

Szíved szálljon dicsérô szókra!

Áldjon, dicsérjen, magasztaljon helyettem minden mûved, minden ingyen-ajándékod, amely tetôled való énbennem, életem Istene! Áldjanak könyörületed és irgalmad tettei és végtelen jótéteményeid, amelyekben lelkemet részesíted. Áldjon minden, mi bennem van: egész valóm és minden erôm, mert te vagy üdvösségem Istene, aki engem a porból felemeltél.

Az Úrnak és Báránynak trónusa elôtt mondj hálaéneket Istennek minden jóságáért.

Zengjen neked hálát szívem minden vágya, kívánsága, magasztaljanak kegyelmeid. Számkivetésem sóhajai és sirámai neked énekeljenek és áldjon téged az én várakozásom, tûrésem, utánad epedésem, Istenem! Hálát zengjen neked reményem, bizodalmam, mely utánad vonz, Istenem, mert a porból magadhoz veszel majd, boldog Életem! Zengjen hálát neked, Istenem, a hit pecsétje, mellyel magadénak vallottal, mert hiszem, hogy végül is meglátlak e testben, téged, én Megváltóm! Hálát zengjen neked a vágyam, mely feléd siet, epedésem, mely érted emészt, mert ez élet után, én Istenem, Hazám, eljutok hozzád. Hálát énekeljen az isteni szeretet is, mely engem megelôzött, hogy szüntelen szeresselek, Istenem; mert te vagy egyedül áldott Istenem, édes szerelmem, mindörökké.

Ájtatos szívvel kérd Jézust, imádkozzék helyetted és borulj le az Úr színe elôtt imádással:

Mikor, mikor térhetek már be, szerelmes Jézusom házadba, hogy áldozatot mutassak be, hogy a dicséret áldozatával hódoljak neked, hogy beváltsam fogadalmamat, melyet a szorongattatás idején neked tettem? Mikor, mikor jelenhetek meg szent trónusod elôtt, hogy édes színedet lássam, akinek isteni fénye betölti minden szentek vágyát és szívükben, de ajkukon is örömdalt fakaszt?

Vágyaim öröme, Istenem, értsd meg kiáltásomat. Figyelj imádságomra és hallgass meg, mert Istenem, királyom, téged hív, téged akar, téged keres szívem sóhaja és lelkem óhaja. Utánad gyöngyöz a szemem, feléd iránylik tekintetem. Te vagy Istenem, édes szerelmem, ifjúkorom óta reményem; te vagy minden, amit akarok, remélek és kívánok.

Most pedig, szerelmes Jézusom, arra a nagyhatalmú szeretetre kérlek, amellyel az Atya jobbján ülsz, ôrizz meg engem szentséges tested sebeiben, kezeden és lábadon és egyúttal Szívedben is; jegyezd fel ezekbe nevemet, hogy sohase feledkezzél meg rólam, akinek megváltása neked oly sokba került. Istenem, irgalmasságom, végezd el helyettem minden jótéteményedért, melyben részesítettél, részesítesz és részesíteni fogsz, azon örök végtelen és változhatatlan dicséreteket, amelyeket csak te tudsz igazán elzengeni. Kezdj rá, édes Jézusom oly dicséretre, mely méltó nagy dicsôségedhez, méltóságodhoz, fönségedhez; zengj helyettem magasztaló éneket, zengj háladalt, magasztalván magadat önmagadban, bennem és helyettem, istenséged minden erejével, emberséged minden érzésével. Szóljon magasztalásod a világmindenség egész lelkesedésével. Szóljon addig, míg csak engem, a nagy természetnek atomját általad nem vezetsz -- hisz te vagy az Út, hozzád nem vezetsz -- hisz te vagy az Igazság és tebenned el nem rejtesz -- hisz te vagy az Élet. Akkor osztályrészem lesz örökké kegyelemmel teljes arcod édessége.

Az Isten fönségének csodálatába elmerülve üdvözöld Szerelmesedet a zsoltár szavaival:

144. Zsoltár

Dicsérlek téged, Istenem, királyom.

Nevedet örök-mindörökkön áldom.

Mindennap áldlak tégedet,

Örökké, mindörökké magasztalom neved.

Nagy az Isten és áldani való,

Az ô nagysága meg nem fogható.

Egy nemzedék másnak dicséri tetteid,

S hatalmasságodat fennen hirdetik.

Fényességes vagy fölséged dicsében,

Elmélkedem csodálatos igéden.

Hangoztassák félelmes hatalmasságodat,

Én hirdetem nagyságos voltodat.

Nagy jóságod hírét áradva szétviszik,

Igaz voltod ujjongva hirdetik.

Könyörületes az Úr és kegyelmes,

Irgalmassága hosszan-türedelmes.

Minden emberhez jóságos az Úr,

Minden mûvén kegyelme átvonul.

Mûveid, Uram, neved hirdetik,

És magasztalnak minden szenteid.

Te országod fényérôl szólanak

És hirdetik hatalmadat.

Hallják az emberek nagyvoltodat,

És országod fényérôl tudjanak.

Örökös ország a te birodalmad,

Mindörökkön örökké áll uralmad.

Fölemel az Úr minden elbukottat,

Megtámaszt minden elnyomottat.

Bízván vetik szemük rád mindenek,

És alkalmas idôben te adod étüket.

Megnyitod nekik jóságos kezed

S áldással töltesz minden lényeket.

Az Úrnak minden ösvénye igazság

És minden tette irgalmasság.

Aki hozzá kiált, az Úr ahhoz közel.

Minden igazhoz, aki szót emel.

Az Istenfélôk vágyát teljesíti,

Kiáltásuk meghallja és ôket megsegíti.

Megóvja az Úr, ki szereti ôt,

De elpusztít minden gonosztevôt.

Beszélje szám az Úr dicséretét,

Minden test áldja mindörökké ô szent nevét.

Dicsérlek téged Istenem, királyom!

Istenem, királyom, szerelmem és örömöm, neked dalol a szívem és a lelkem! Téged óhajt a lelkem üdvözölni, magasztalni, áldani, téged, lelkem élete, Istenem, élô, igaz Istent, aki az örök fények forrása vagy, ki édes színének fényességét rám, méltatlanra, árasztotta. Neked ajánlom megújult dicséretem és hálaadásom áldozataként erôm, érzékeim teljességét.

De mit adjak neked, Uram, minden jóért, amiben engem részesítettél? Íme látom, jobban szerettél, mint dicsôségedet, önmagadat sem kímélted értem. Azért teremtettél, azért váltottál meg, azért választottál ki, hogy magadhoz végy, hogy adj magadban boldog életet, hogy adj örökkévaló gyönyörûséget. És most -- mi van még számomra az égben -- ha Te távol vagy; mit kívánhatnék, akarhatnék javaidból -- kívüled!

Te vagy, Istenem, reményem, dicsôségem, örömöm, boldogságom. Te vagy lelkem epedése, te vagy elmém élete, te vagy szívem örömujjongása. Hova visz még elmém, ha téged csodállak, Istenem! Minden jónak te vagy kezdete és vége és akik benned lakoznak, azoknak te vagy egyesítô gyönyörûsége. Szívem, ajkam téged dicsér. Tavaszló bájjal ragyog valód ünneplô szeretetedtôl. Magasztaljon téged és dicsôítsen isteni fölséged, mert te vagy az örök világosságnak kezdete és az élet forrása. Egy teremtmény sem tud méltán dicsérni. Csak magad vagy elég önmagadnak, ki önmagadban sohasem találsz hiányt. Mézédes arcod tölti el szentjeidet mindennél édesebb örömmel.

Áldd Uradat, a nagy Királyt, minden irgalmáért.

Áldjon helyettem csodálatos és dicsô fényed, Istenem és magasztaljon végtelen fölségednek királyi ékessége. Áldjon mérhetetlen dicsôséged legfôbb ragyogása, dicsérjen végtelen hatalmad nagyságos ereje. Áldjon örök világosságod ôsi sugárzása, és dicsérjen fénykoronád tündöklô szépsége. Áldjon téged igaz ítéleteidnek örvénye és dicsérjen örök bölcsességed kifürkészhetetlen ösvénye. Áldjon sok irgalmad végtelen száma, és dicsérjen minden könyörületed mérhetetlen súlya.

Mutasd be Istennek az öröm áldozatát.

Örvendjen benned kegyelmed mélysége és végtelen jóságod túláradása! örvendjen benned az a nagy-nagy, elömlô szeretet, amellyel az embert elárasztod, és kegyes irgalmadnak visszatarthatatlan árama. Örvendjen benned nagy édességed gyôztes hatalma és a szeretteidre váró teljes boldogság.

Most pedig imádva kérd az Urat, hogy vezessen be szent sátorába és magasztalja helyetted önmagát.

Boldogságos élet, Istenem, akire egyedül tekint szemem. Mikor von már magához a szentek fényességében engem, kicsi kis szikrát, isteni életed sugara, hogy az én nyelvem is hallassa dicséreted örömujjongását trónusod elôtt, ahol az Atyának és Fiúnak és Szentlélek Istennek a hála édes dalával egy dicséretet zeng mindenek ajka.

Mikor fogják már vágyaim szálait a szeráfok húrjaihoz, melyek örökké zengik elôtted a kimondhatatlan dalt: Szent, szent, szent vagy! Mikor hangzik már ez énekbe az én szívem öröme, ujjongása is -- szentjeid téged dicsérô seregében! Mikor adod már rám, akit a vadász vermébôl kimentettél, tisztaságod hófehér ruháját, hogy láthassalak téged, aki ékesebb vagy az angyaloknál; ki a szüzek és szentek seregét vezérled. Mikor hallom már az örök nász új dalát, melyre te kezdesz rá édes citerádon elôttük: azt a dalt, amelyben dicsôséges hangod az ég minden hangszerét meghaladja, amelyben a te dicsôségedet hallva, elnémul a nyelv és szenteidnek hangja.

Mily nagy az az örömének, amelyet a háromságos egy Istennek a Szentháromság egy Isten örök dicsérô, hálaadó egybecsendülô szava énekel; hisz erre elhallgatnak, fönséges hangjukat visszafojtva az égi karok és a szeráfok serege leereszti szárnyát. Istenem, szívem Istene és vágyaim szerelme, zengjed hát helyettem önmagad mindent fölülmúló bôséges dicsôségébôl ez örömdalt és vedd hozzá isteni szíved ujjongó örömének új dicsérô, hálaadó dallamát; hadd magasztaljon téged helyettem boldogságod orgonája -- minden jótéteményedért, hogy teremtettél, megváltottál, kiválasztottál.

Szôdd bele dicséreted dallamába hozzád való szeretetemet, hadd maradjon benne szétválaszthatatlanul, hadd ujjongjon szívem lankadatlanul tebenned; hadd sóvárogjak e vándorlás nyomorúságos idején dicséreted után.

Hadd legyen vágyam hozzád térni, aki önmagádért teremtettél -- mindaddig, míg levetve a test súlyát, elédbe siethetek.

Majd ott, isteni színed látásával töltse be öröm a szívemet és nyelvem áradjon a dicséret énekére. Ott örökké ujjongjak jóságodtól, legyek boldog édes arcod örök bírásától. Amen.

Míg lelked elragadtatva szemléli az Isten végtelen gazdagságát és boldogságát, dicséretének kimondhatatlan szépségét, szolgáinak dicsôségét, ragyogó, dicsôséges arcának végtelen kedvességét, szólítsd föl az összes teremtményeket az Isten dicséretére.

Áldjátok az Úr minden mûvei az Urat.

Dicsérjétek és magasztaljátok ôt mindörökké.

Áldjátok az Úr angyalai az Urat.

Áldjátok egek az Urat.

Áldjátok égfölötti vizek az Urat.

Áldjátok minden erôk az Urat.

Áldjátok nap és hold az Urat.

Áldjátok ég csillagai az Urat.

Áldjad az Urat zápor és harmat.

Áldja mindenki az Urat.

Áldjad az Urat tûz és meleg.

Áldjad az Urat hôség és hideg.

Harmat és dér -- áldjátok az Urat.

Fagy és hideg -- áldjad az Urat.

Áldjad jég és hó az Urat.

Éjjel és nappal -- áldjátok az Urat.

Fény és homály -- áldjad az Urat.

Villám és felhô -- áldjátok az Urat.

Áldja az Urat a föld.

Dicsérje és magasztalja ôt mindörökké.

Hegyek és halmok az Urat áldjátok.

Áldja ôt mindaz, mi zöldell a földön.

Kutak ti mind az Urat áldjátok.

Tengerek, folyók áldjátok az Urat.

Cethalak és mind, mik a vízben élnek, áldják az Urat.

Az Urat áldjátok égi madarak.

Vadak és barmok az Urat áldjátok.

Áldjátok az Urat emberfiak.

Izrael -- áldja az Urat.

Dicsérje, magasztalja ôt mindörökké.

Áldjátok az Úr papjai az Urat.

Az Úr szolgái -- áldjátok az Urat.

Az Urat áldja -- az igazak szíve és lelke.

Az Urat áldja az alázatos szívû és az ô szentje.

Ananias, Azarias, Misael áldja az Urat.

Dicsérje, magasztalja ôt mindörökké.

Áldjuk az Atyát és Fiút a Szentlélekkel.

Dicsérjük és magasztaljuk ôt mindörökké.

Áldott vagy te Uram, az ég boltozatján, dicséretes, fölséges és nagy-magasztos mindörökké. (Benedicite. Dán. 3,57 s köv.)

Szívem és testem ujjongnak benned, élô Istenem, a lelkem is fölvidul benned, igaz szabadítom. Mily csodás a te templomod, erôk királya, Istene, mily dicsô lakóhelyed, hol te, fönséges Isten, mindenekfölött trónolsz fölségedben. Utánad vágyódik, majd el is hagy lelkem ereje, hogy dicsôségedbe érjen. Isten, én Istenem, szívem szerelme, öröme, ereje, menedéke, Istenem, dicsôségem és dicséretem, mikor magasztal már az én lelkem a szentek gyülekezetében!

Mikor lát már szemem téged Istenem, istenek Istene! Mikor adod már arcod látásának örömét, szívem Istene! Mikor váltod be már lelkem vágyát, dicsôségedet felragyogtatva? Istenem, legszebb osztályrészem, bátorságom és dicsôségem! Mikor megyek be már hatalmadba, hogy lássam erôdet és dicsôségedet! Mikor adod már rám a dicséret palástját a bánat lelke helyett, hogy angyalaiddal együtt minden tagom téged magasztaljon?

Életem Istene, mikor megyek be dicsôséged sátorába, hogy ott harsogjam el azt a nagy Alleluját és minden szentjeid elôtt magasztaljon téged szívem és lelkem, mert nagy irgalmat gyakoroltál velem! Istenem, jóságos örökségem, mikor töröd már el a halál csapdáját, hogy lelkem szemtôl-szembe áldjon, magasztaljon! Mikor lakozom már örökké sátorodban, hogy szüntelen nevedet dicsérjem és új himnuszt énekeljek fölségednek irgalmad nagyságáról?

Nincs hozzádfogható az istenek közt, Uram és hasonlíthatatlanul nagy csodás dicsôséged mérhetetlen gazdagsága. Ki kutatja át bölcsességed mélyét és ki számlálja meg bôséges irgalmad végtelen kincsét?

Nincs oly nagy, nincs oly kiváló más, mint te, Istenem, halhatatlan királyom.

Ki fejti meg fölséged dicsôségét? Ki töltekezhetik ragyogásod szemléletével?

Hogy volna elég a szem látásodra, fül hallásodra, ha arcod dicsôsége elôtt ámulva áll!

Istenem, én Istenem, csak te vagy csodálatos és dicsô. Csak te vagy nagy, dicséretes, édes és drágalátos, csak te vagy szép és kedves, ékes és örömötadó, csak te vagy oly nagy és dicsô, hogy égen-földön nincs hozzád fogható. Csodálatos fényed szívemnek minden dicsôségnél kedvesebb; csak tôle vigadhat a lelkem, csak tôle fordulhat ez élet bánatáról örömre, ujjongásra.

Mikor gyújtod föl elolthatatlanul lelkemnek világát, hogy úgy ismerjek rá magamra benned, mint ahogy te ismersz.

Mily áldott, mily boldog az, aki már színed dicsôségében van elrejtve! Mikor ragad el már engem, méltatlant, az a sugár, mely a szeretetben lelkemet veled egyesíti!

Egész bensôm azt mondja neked Uram, ki fogható hozzád? Igazán nincs párod a dicsôségben, mert csak te vagy dicsô és nagy-magasztos mindörökké. Jaj, mikor emeled föl a szegényt a föld porából, hogy királyi színed elôtt álljak, a porhamu helyett az örök boldogság koronáját véve tetôled, hogy az örök hála énekével lelkem dicséretet zengjen neked, minden jóért, mit ingyen adtál nekem.

Utánad forr a lelkem és szívem, Istenem, örökös osztályrészem. Benned ujjong a lelkem, szabadító Istenem! Ha minden teremtményeknek parancsolhatnék, valamennyit a te dicséretedre egyesíteném, ujjaidnak minden dicsô alkotását. Ha rágondol dicséretedre, máris olvadoz elmém és lelkem. Ha enyém volna az angyalok és emberek minden ereje, mindezt szívesen fordítanám a te dicséretedre, hogy láthassam, milyen a dicséret és ünnepi öröm a te szent trónusod elôtt. Ott ülsz te örök nyugalomnapot, és veled a szentség frigyszekrénye, ott ezerszer ezernyi ezren állnak elôtted és éjjel-nappal, szüntelenül zengik: Szent, szent, szent vagy serege Ura!

Ott vetném rá én is szívem kicsi kis tömjénszemét isteni szíved tömjéntartójára, melyen dicséretedre örök szerelmed illatos tömjéne szüntelen ég; hisz az a vágyam, sóhajom, hogy ez a kis, hiábavaló szív, Szentlelked fuvallatára föléledjen és dicséreted egyetlen áldozati lángjába olvadjon. Legyen az a hosszú sóhaj, mely szívembôl a föld mélyérôl feléd száll, míg oly soká tart a várás -- neked örök dicséret és hálaadás. Amen.

Elméd-szíved induljon az Isten dicséretére. Ha nem találsz rá méltó szavakat, kérd Jézust, szerelmedet, magasztalja helyetted önmagát, oly dicsérettel, mely neki tetszô, amely hozzá méltó, amelyben igazi öröme telik.

Áldjon téged, Istenem, édességem, istenséged ragyogása, mellyel elárasztottad a szent szûz tiszta méhét, míg téged hordozott. Áldjon téged, istenséged fölsége, mely lehajolt a szûz alázatosságához. Áldjon téged bölcs mindenhatóságod, mely e szûzi rózsára annyi bájt, erényt, szépséget lehelt, hogy önmagad is megkívántad!

Áldjon téged csodálatos bölcsességed, melynek bô kegyelme által Szûz Mária élete, teste és lelke méltó lett hozzád. Áldjon téged hôsi okos és édes szereteted, mely által te, szüzek virága, jegyese, magad is szûznek gyermeke lettél. Áldjon téged az, hogy fölségedet kiüresítéd, s ezáltal nekem megszerezted az örök boldogság kincsét.

Áldjon téged szent emberséged, mely engem istenséged bírására hív.

Áldjon téged az a számkivetés, amelyet harminchárom évig szenvedtél értem, hogy elveszett lelkemet az örök élet forrásvizére vezessed.

Áldjon téged emberi természeted minden munkája, fájdalma, izzadsága, amelyekkel megszentelted aggódásomat, vívódásomat, gyötrelmemet. Áldott légy, hogy bajaimat megismerted és így nagyirgalmú Atyám, végtelen kegyelmû Istenem lettél.

Áldjon téged a bôséges szeretet, amely által lelkemet nagy áron megváltottad. Áldjon téged szentséges véred minden csöppje, amely lelkemet életre hozta, amellyel engem oly drágán megváltottál.

Áldjon drága halálod kínszenvedése, amely irántam való nagy szeretetbôl eredt. Erre támaszkodva pótlom mindazt, ami hiányzik érdemeimbôl; ezért bízvást tudom, hogy rám irányul a gondod; hogy enyém vagy te és én a tiéd, mert örök jogon birtokba vettél.

Áldjon téged helyettem a gyôzelem dicsôsége, amely téged testeddel az Atya jobbjára emelt, ki áldott Isten vagy mindörökké. Áldjon téged, fényed, erôd, dicsôséged, amely csodásán betölti, táplálja az égi seregeket.

Most pedig add át magadat egészen égi Jegyesednek és kérd ôt, hogy édesanyjával, a Boldogságos Szûz Máriával, az égi seregekkel, a nagy dicséret áldozatát mutassa be önmagának -- szeretetének ünnepi boldog örömében.

Magasztaljon téged helyettem, Istenem, a Szentháromság istensége, lényeges egysége, három személye, egybeolvadó szeretete. Magasztaljon téged felfoghatatlan felséged, változhatatlan örökkévalóságod, ronthatatlan tisztaságod, ôsörök szentséged, dicsô és teljes boldogságod. Magasztaljon emberi természeted tisztaságos teste, amellyel engem is tisztává tettél, vevén csontot csontjaimból, testet a testembôl.

Magasztaljon drága lelked, az az értékes zálog, amellyel lelkemet megváltottad. Magasztaljon édes, isteni Szíved, amelyet a szeretet a halálban megnyitott. Magasztaljon jóságos és hûséges Szíved, melybe a lándzsa nekem utat vágott, hogy oda belépve szívem megnyugtassam. Magasztaljon az az édes Szív, zarándokságom egyetlen menedéke, amely oly kegyesen törôdik velem és epedése el nem csitul utánam, míg csak örökké magához nem vonz engem.

Magasztaljon téged a Boldogságos Szûz Máriának szentséges szíve és lelke; hisz ôt választottad üdvösségemért édesanyádnak, hogy enyém legyen mindég anyai kegyessége.

Áldjon téged a gond, amellyel üdvösségemet kerested és nekem oly patronát adtál, aki által nálad kegyelmet találok és akiben bizton bízom, hogy örök irgalmadat megôrzi számomra. Magasztaljon téged dicsôségednek e csodálatos sátora, amely egyedül volt arra méltó, hogy benne lakozzál. Ô legkönnyebben adja meg neked azt a dicséretet, amely éntôlem téged illet.

Magasztaljon téged az a hét dicsô szellem, aki trónusod színe elôtt áll. Magasztaljanak az angyalok megszámlálhatatlan seregei, akiket kiválasztott nemzetséged szolgálatára rendelsz. Áldjon téged a huszonnégy agg és minden pátriárka és próféta, akik leteszik koronájukat, úgy esnek térdre trónusod elôtt és citerán áldanak, magasztalnak téged. Magasztaljon az a négy szent szárnyasállat, mely egész erejével éjjel-nappal a te dicséretedet harsogja.[13]

Magasztaljanak hû barátaid, az Apostolok, akiknek közbenjárására csodálatosan ôrzöd Egyházadat. Magasztaljon a vértanúk gyôzelmes serege, akiken drága véred piroslik. Áldjanak a hitvallók nagy csapatai, akiknek lelkét csodálatos fényedbe ragadtad. Áldjanak téged a szent szüzek, akiket veled együtt a hófehér ártatlanság koronáz. Magasztaljon téged az az új ének, melyet azok zengenek neked, akik követnek, bárhova mész, édes Jézus, szüzek királya, jegyese. Magasztaljon téged Istenséged teljes bôsége, amellyel elárasztod, betöltöd az égi Jeruzsálemet, isteni szíved ragyogásával.

Magasztaljon választottaid egész serege, a te örökséged és saját néped, mert ôk veled és te ôvelük; örökkön-örökké vagy Istenük.

Magasztaljanak az ég minden csillagai, amelyek örvendve fényeskednek elôtted és mindig készen állnak szolgálatodra. Áldjanak minden csodás mûveid, amelyek égen, földön, föld alatt vannak; zengjék neked azt az örök dicséretet, mely belôled ered és hozzád, forrásához vissza is tér. Magasztaljon szívem és elmém, testem-lelkem egész valóságával, a mindenség hatalmával. Legyen tiéd, akibôl minden, aki által minden, akiben minden -- csak tiéd legyen minden dicséret, dicsôség, mindörökké. Amen.

Miután már Királyodnak és Istenednek dicséretében valamelyest felüdültél, kitágult szívvel indulj hozzá, hogy szeretetében örvendezzél. Vesd reá szíved minden szeretetét; ô tápláljon téged édességének áldásával idelenn; odalenn pedig vigyen el örök élvezésének áldására.

Isten, én Istenem, mert te az enyém vagy, semmim sem hiányzik. És mert én a tied vagyok, benned, Szabadítómban, dicsekszem mindörökké. Minden szomorúságomban te vidítsz fel ünnepi terített asztaloddal. És hol is volna jó sora én lelkemnek, ha nem tebenned, életem Istene? Ha ily édes e nyomorúságban a te dicséretedre való emlékezés, mi lesz majd akkor Istenem, ha istenséged sugárzásában megjelenik dicsôséged! Ha a cseppek, amelyeket most ízlelek, így felüdítenek, mi lesz akkor, édes Istenem, mikor egész bôséged az enyém lesz? Ha vigasztalásod most betölti jókkal vágyamat, mi lesz majd akkor, üdvösségem Istene, ha lelkemet egészen elnyeled?

Mily kiváló lesz édes szíved legelôje, ha itt is már, bár ritkán és rövid pillanatra, édességeid legelôjén lelkem úgy elolvad a gyönyörûségtôl. Mily jó lesz isteni arcod jelenlététôl felüdülni, ha már itt is üdítésed bensô áradásán oly kellemes-édesen táplálkozik elmém-lelkem veleje! Istenem, Istenem, ha te magadhoz fordítod lelkemet, nem hagyod, hogy rajtad kívül bármit érezzék, gondoljak, enmagamat is magadba vonzol, hogy már nem is gondolhatok magamra, mert el vagyok rejtve tebenned.

Mily nagy lesz örömöm, ujjongásom, vigadásom, ha megnyitod istenséged fönségét számomra, ha lelkem színrôl-színre láthat. Akkor már nem lesz semmi máshoz kedvem, mint mindig a te dicsôségedet szemlélni, Istenem és körüljárni az engesztelés oltárát, lelkem velejét rajta áldozatul hozni -- ujjongó magasztalásoddal.

Akkor, lelkem, látsz és kiáradsz; csodálkozik és kitágul a szíved, ha feléd áramlik minden bôsége, öröme, dísze a mindig imádandó Szentháromság nagy tengerének; akkor feléd jönnek a hatalmas nemzetek, amelyeket a királyok Királya és az uralkodók Ura erôs kézzel megváltott az ellenség hatalmából; akkor elborít az isteni irgalomnak, mindenható szeretetnek, jóságnak és bölcsességnek áradása, és örökké fogadott gyermeke lesz az Istennek. Akkor kezedbe adatik a látás kelyhe és elámulsz; az Isten dicsôséges arcának mámorosító kelyhébôl és az isteni öröm patakjából iszol; akkor a fényforrás maga fog téged felüdíteni gyönyörének teljességével. Akkor látod az egeket, amelyek az Isten dicsôségében ragyognak; látod azt a szûzi fényt, amely Isten után legjobban beragyogja az eget tiszta fényének világával; látod az Isten ujjainak csodálatos alkotásait és a hajnalcsillagokat: ezek mind örvendezve állnak az Isten színe elôtt, hogy neki szolgáljanak.

Szívem Istene, legkedvesebb osztályrészem, jaj, jaj, meddig marad még távol lelkem édes színed látásától! Csak te ismered egészen, mily nyomorult a sorsom idelenn, mily törékeny anyagból vagyok alkotva, mily szomorú e számkivetésnek a sorsa.

Vágyaim választottja, feléd eped minden, ami bennem van. Add, hogy hamar hozzád érjek, élô forrás, Istenem és benned merítsek mindörökké örök életet. Hamar ragyogtasd rám arcodat, hogy vigadva lássalak színrôl-színre. Hamar, hamar mutasd már magadat, hogy boldogan örüljék mindörökké.

Lelkem élete, vedd át vágyam harsogását és ünnepi örömöd lantjára hangold át; vedd át életemet, szerelmedbe olvaszd be lelkemet, hogy egész életem és minden tettem a te dicséretedet zengje a tízhúrú lanton; minden szándékom belôled eredjen, veled járjon és benned végzôdjék -- lelkem igaz Élete.

Szívem igaz szerelme, ez órában zengj magadnak helyettem oly ünnepi nagy dicséretet és hálaadást, hogy az égi rendek veled harsogjanak; hisz te vagy az én édes fô-javam, Istenem, hisz te könyörültél meg rajtam, aki alja vagyok minden alkotásodnak. Engedd, hadd ismerjelek, szeresselek, dicsérjelek, hisz te vagy üdvözítô Istenem, üdvöm forrása és lelkem élete.

Hadd öntse ki ama nagy dicséretben lelkem is csöppnyi velejét, mert szeretetedben egészen olvadoz, míg csak hozzád nem tér boldogan a lelkem, Istenem!

Add, ezen életben úgy vigadjak a dicséretedre való gondolástól, hogy utolsó órámon gyôzze le bennem a halált a te látásodnak, dicséretednek, a veled való boldogságnak vágya és nagy-erôs szeretete; te pedig légy ama gyötrelemben a Kapu és a Haza, végy be az örök élet boldogságába, hadd vigadjon elmém-lelkem mindörökké. Amen.

Mint valami magányos gerlemadár, amely párjáért eped, te is -- ez élet fáradságától bánatosan ereszd le vágyaid szárnyát, amint teszik ama szent szárnyasok az Isten trónja elôtt: valld be Urad, Istened elôtt, hogy szíved máris ott van, ahol vágyaid kincse és kérj boldog kimúlást tôle.

Szívem odaragad, ahova Jézus, az én életem akarja. Jézusom, akit mindennél jobban szeretek, te vagy lelkem kitartó élete. Te vagy lelkem egész epedése; csak utánad szomjazik a lelkem. Édes sebet ütött szívemen édes boldogságod, csodálatos szépséged, dicsôséges képed, elragadó ékességed; már fáj a lelkem, míg e föld világába nézek.

Már unom önmagamat. Meddig, meddig kell még várnom élvezésedre, szerelmes arcod nézésére? Te vagy lelkem epedése. Az ég, a föld és minden, ami bennük van, nélküled mint kietlen téli táj. Szerelmes arcod egyetlen vigasztalásom és tavaszi üdülésem.

Mikor adod már meg, szerelmem, azt a kegyet, hogy testem porrá váljék és lelkem beléd ömöljön, aki élô forrása vagy? Istenséged fényének sugarai, amelyek oly kedvesen ragyognak trónusodról, egész lelkemet nagyon elragadják. Mire várjon még a fának gyenge levele e világ nagy viharában?

Fogj meg, szerelmem, erôs kezeddel, hogy el ne merüljek e világban. Belôled, az élet buzogó forrásából, kedves csobogásnak hangja hallik; szívem egészen elrévül; soha még ily kedves hangok feléje nem szálltak.

Ez az élet álommá gyengült már elôttem. Meddig csaljanak még álomképei?

Szerelmem, addig ne vedd le rólam bilincsedet, míg csak át nem adsz szívem kedvesének, míg csak ölében nem pihentetsz.

Élet gyümölcsnek édes illata vagy te nekem, szívem választottja, elragadtad tôlem lelkemet, hogy undorítson már a test oszló szaga; és folyton a vágy eméssze szívemet.

Szerelmem, mikor szabadítasz már ki e testbôl, hogy szívem kedvesének adjam át magam és vele vigadjak vég nélkül?

Istenséged egyetlen sugara, ha szent emberséged által hozzám elér, úgy felvidítja lelkemet, hogy akár ezer testem volna is, mégis azonnal megvetném.

Mily nagy lehet akkor egész ragyogásod rámomló boldogsága! Ezer halált is elviselnék, ha igazságod fényébe nézhetnék.

Szerelmem, légy irgalmas hozzám, és vigyél el üdvözítô jegyesemnek menyegzôs ünnepére, hadd lássam dicsôségét. Csak istenséged gazdagsága elégítheti ki lelkemet, melyet önmagádért teremtettél. Édességed egyetlen cseppje, ha megízleltem, úgy elragadja lelkem, hogy az életnél is jobban ízlik a halál, amely által lelkem arcod örök látására talál.

Szerelmem, mikor választod már szét testemtôl lelkemet, hogy lelkem benned lakozzék örökké édesen! Ölelésed olyannyira édes, hogyha ezer szívem volna is, mind azonnal elolvadna tôle. Csókod beléd meríti életemet és elmémet egészen hozzád vonzza. Ó, mily szívesen lennék élettelen, hogy istenséged áramába merülnék szüntelen!

Szerelmem, tartsd meg már énbennem ünnepi menyegzôdet, ragadd ki lelkemet e siralom völgyébôl, hadd merüljön el, mint csepp a tengerben, melybôl eredt! Édes Jézus szívem szerelme, minden fölött, ami kedves, nekem édesebb; légy te vezérem e nyomorúságban, hogy napjaimat a te dicséreteddel fejezzem be és éltemet kegyelmedben és barátságodban végezzem be.

Légy Jézusom, édes szerelmem, szegény jegyesednek menedéke, hisz nélküled nincs semmije, semmi vagyona. Légy kormányosa ez élet nagy tengerén, a halál rémült viharában légy vigasztalója. Add kegyes kezedet, légy bátorságom támasztéka, hadd támaszkodjam rád oly erôsen, lelkem édes szabadítója, hogy hatalmadtól megsemmisüljön ellenségeim minden csele és gazsága.

Jézusom, kedves barátom, irgalmasságod mélye legyen biztos kikötôm, amelyben ellenségeim rettenetes támadásai elôl menedéket találok. Te légy bizodalmas mentsváram, hadd meneküljek hozzád ellenségeim fogságából. Édes Jézusom, édes reményem!

Isteni Szíved irántam való szeretetbôl hasadt meg. Nyitva áll Szíved szüntelen minden bûnös elôtt; legyen Szíved lelkem elsô menedéke, ha elhagyja a testet; végtelen szereteted örvénye nyelje el egy pillanat alatt minden bûnömet, hogy az égi vigadó karok közé akadály nélkül állhassak mindjárt.

Édes Jézusom, egyetlen üdvöm, megváltóm és Istenem; végórámra küldd el védômnek szerelmes édesanyádat, Szûz Máriát, a tenger csillagát, hogy dicsô arcának ragyogásáról, amely olyan, mint a hasadó hajnal, rád ismerjek, Igazság Napja, aki lelkemhez közelítesz majd fényed világosságában.

Szívem legédesebb választottja, te ismered szívem vágyát, mert egyedüli óhajom te vagy. Jöjj, jöjj már hamarabb, hadd felejtsem el édes színed elôtt minden bánatomat.

Szerelmes Istenem, légy ôre halálom órájának, te zárd le pecséteddel, hogy hûséges ôrzésed alatt, végtelen jóságod által lelkem ment maradjon minden ártalomtól. Kimúlásomban tündököljön bölcsességed, erôsödjék meg irgalmasságod, hogy örökké lelkemen ragyogjon kegyelmed, amelyet te, királyom, gyakoroltál vele életemben és halálomban. Akkor majd vedd el hatalmaddal minden erômet, és irgalmasságod szerint meríts be istenséged örvényébe; ott legyen szerelmes Jézusomnak arca táplálóm, erôsítôm, fölvidítóm -- a te dicsôségedben. Amen.

Ajánld halálodat másodszor is Isten kegyelmébe; hogy ô veled mûködjék mindig és halálodat irgalma szerint rendezze el.

Istenem, Uram, édes Teremtôm és Megváltóm! Egyedül benned bízik a szívem; benned hittem, téged magasztaltalak, istenség tavaszi virága! Hullasd rám viruló emberi természeted harmatát! Édes szereteted hulló cseppjeiben vigadjon a lelkem, felejtse el e számkivetés baját. Benned sarjadjanak életre erényei, aki az erények virága, gyöngye vagy! Veled viselje el egykedvûen e nyomorúságos számûzetést; veled viselje türelmesen az aggodalmat és szorongatást.

Istenem, királyom, aki a Szentélyben lakozol, akiben életem Jézussal rejtve van, íme tiszta örömeid rámzúdultak. Elvesztem benned önmagam elôl és élve beléd estem. És most -- hova menjek nélküled? Sem égen, sem földön, nem ismerek mást, csak tégedet. Izrael dicsôsége, Istenem, aki a Szentélyben lakozol, benned vagyok, mozgok, élek; csak tebenned bízom. Benned tágul a szívem, te vagy egyedüli teljes örömöm és minden vágyam. Fényed sugara alvó lelkemet fölébresztette.

Ó, mikor merül el már a lelkem örök élvezésednek élô folyamában? Mikor ragadja már el lelkemet szereteted özöne, mikor ad már engem vissza Neked, életem Istene, üdvösségem szerzôje, lelkem fölemelôje, hogy lássam édes színedet! Hisz nélküled semmi vagyok, mit sem tehetek, mit sem tudok és érzek. Csak benned remélek, csak feléd vágyom; élettôl ragyogó arcodat kívánom látni, örökké veled eggyé válni egész szívvel, teljes elmével és erôvel.

Te pedig szenteld egész valómat és életemet a te dicsôségedre és dicséretedre; hogy elmém veleje minden gondolattal, szóval, tettel, minden rezdüléssel téged dicsérjen; téged dicsérjen testem minden ereje is -- irántad való teljes szeretetbôl.

Indítsa meg irgalmad örvényét irántam, Istenem, az, hogy lelkem még mindig a test börtönében sínylôdik; utánad, élôvizek forrása után, epedve, vágyva, sóhajtva; szenved a lelkem e számkivetésben és nem is tudja sem kezdetét, sem végét. De te, irgalmasság Atyja, nem vetheted meg, nem hagyhatod el kezed alkotását. Induljon meg irántam irgalmad, tekints irgalmas szemeddel számkivetésemre, hisz velem együtt te is elszenvedted, míg harminchárom esztendeig e földön sínyletted; akkor könyörültél meg rajtam is, midôn megváltásomért a kereszten édes Szíved irántam való szeretetbôl meghasadt.

Istenem, lelkem boldog élete, légy te a gyôzelem és a diadal minden kísértésben, légy a türelmem minden betegségemben, légy vigasztalásom minden szomorúságomban; légy minden gondolatomban, szavamban, tettemben a szándék, a kezdet, a vég és a befejezés. Légy egész életemben megszentelésem; a hosszú várakozásban, egész a küzdelem végéig állhatatosságom.

Drága örökségem vagy és kiváló osztályrészem! Feléd száll minden vágyam és reményem. Kimúlásom órájára úgy rendezz el mindent kegyes irgalmaddal, hogy szent kereszted zászlaja legyen akkor a Sátán minden támadása ellen erôs védelmem; és gyôzedelmes szenvedésed dicsô fegyverei; a szegek és a lándzsa, legyenek védôim ezer cselével szemben; szeretetedbôl fakadó gyôzelmes halálod bástyázzon körül és szentséges véred jegye legyen rajtam; te légy vezérem és útitársam, hogy a halál szûk fokán nyugodtan menjek át.

Most pedig ne hagyj el, üdvösségem; hanem mutasd meg magadat szereteteddel, kegyes irgalmaddal, hogy színrôl-színre lássalak, Istenem, szerelmem, aki önmagádért teremtettél. Mutasd meg majd édes Jézusom, ki lelkemet a porból fölemeled, a te látásod tükrében istenséged ragyogását. Töltsd meg lelkemet édesfényes dicséreteddel, hogy örökké örvendjen benned a szívem, édes szabadítom.

És egyetlen lelkem is, amelyet megváltottál, örvendjen házad javaiban; ragyogjon rajta édes színed látásának dús öröme; vigadjon, örüljön, hogy legyôzte a test, világ s a gonosz lélek számtalan gáncsvetését, a halál gyötrelmét; örüljön annak, hogy téged, boldogító, örök élet, édes örökség, örökké bírni fog. Ott dicsérlek téged veled örök szeretetben egyesülten, minden jóért, amiben részesítettél, szüntelen dicsérem Nevedet, mert te vagy életem Istene, lelkem Megváltója és szerelmese.

Most kérd az Urat, áldjon meg és erôsítse meg benned szeretetét, míg el nem jutsz az ô látásara.

Szívem Istene, lelkem szerelme, dicsérete, magasztalása! Istenem és királyom! Ezer közül választott kedvesem! Lelkem édes Jegyese! Erôk királya, Ura, akire egyedül sóhajt és vár szívem! Szeretet Istene, te ajándékozzál meg áldásod bôségével. Tied legyen leheletem, akaratom, szeretetem, veled legyen a lelkem, míg csak örökké veled nem egyesül. Égô szeretet Istene, te áldj meg erôsen, hathatósan, édesen, jóra serkentve e vándorlásban, hogy lelkem, egész erôm, teljes valóm, olthatatlanul égjen, mint kis szikra szereteted lángjában.

Te légy, élô Szeretet, az én áldásom, mely minden jóval megtölt; tedd lelkemet méltó jegyeseddé, hogy egész életemben legyen rendezett szeretet. Halálom pedig, boldog Életem, a hitben, reményben, szeretetben töltött élet befejezése legyen. Add, hogy az egyház minden szentségével méltón elôkészüljek; minden erômet szolgálatodra szenteljem, minden képességemet szeretetedre szánjam, és így jusson el lelkem elhagyva a test béklyóját, hozzád, édes szerelmem. Veled járjak, bizton, bátran, el egészen a Szentháromság mélyéig; ahol minden bûnöm megbocsátva, minden vétkem szereteteddel elfödve, életem minden romjával beléd vész, aki gazdag vagy szeretetedben, én Jézusom és nekem tökéletesen visszaállítod életemet. Ugyan most lelkem eped és lankad az élet bajában, de ott megújul benned, éltetadó Szeretet; és mint az újra éledt sas, vígan fog ujjongani, arcod örömén örvendezni. Ott megtalálom, meg is ragadom az örök élet végtelen boldogságát, amelybe te merítesz bele, szeretet Istene. Amen.


Hetedik gyakorlat -- A bûnökért való engesztelés és elôkészület a halálra

Tûzz ki egy napot magadnak, és ezen engeszteljed Istent bûneidért; e napon a hét zsolozsmaóra idején szedd össze elmédet, hogy az örök Szeretettel társaloghass. Vedd rá a Szeretetet, szóljon helyetted az irgalmak Atyjához, engesztelje meg ôt; szent Fia szenvedésének kincstárából törlessze minden adósságodat, még legkisebb hanyagságodat is; hogy élted végén nyugton légy, mert minden bûnöd bocsánatát egészen elnyerted.

Az éjjeli zsolozsma idején (Matutinum) mondd el e verset:

Csodás kegyelmû Szeretet,

Taníts szeretni Tégedet.

Szívünkbôl bûnök éje tûnt,

Jóságos arcod add nekünk.

Kegyességed késztessen arra, hogy bûneinket irgalmaddal lemossad; engem pedig méltatlant, szívem vágya szerint részesíts halálom óráján akadály nélkül édes arcod örömében; hadd legyen tebenned örök pihenésem.

Az Atyát engeszteld az Irgalommal és a Szeretettel. Így imádkozzál:

Istennek édes Irgalma, szelídséggel és kegyességgel teljes, íme én nyomorult hozzád fordulok lelkem fájdalmában és aggságában irgalmas tanácsért, mert tebenned van minden reményem és bizalmam. Te sohasem vetetted meg a nyomorékot. Te még a legundokabb bûntevôt sem ûzted el. Nem mutattál ajtót annak, aki hozzád menekült. Nem feledkeztél meg arról, akit a gondok gyötörtek. Az inségeskedôn mint édesanya segítettél. Aki szent nevedet segítségül hívta, meghallgattad. Ne vess el engem sem, bár méltatlan vagyok, bár sokszor megbántottalak; ne ûzz el magadtól hanyag, haszontalan életem miatt.

Ne vess meg és ne mondjad rólam: Miért él ez a föld hátán? Inkább tégy velem irgalmas lényeged szerint: légy kegyes, kegyes hozzám! Íme, bár érdemekben koldusszegény vagyok, mégis sietek a szegények ama menedékhelyére, melyet a te irgalmas szereteted tölt meg minden jóval, hogy ne kelljen gyümölcstelen életem esôs, fagyos ege alatt hajléktalanul elpusztulnom. Bízva bízom, hogy kezedtôl bôséges alamizsnát kapok, mellyel helyrehozom elpazarolt életemet. Nagy irgalmad palástja betakarja majd melegen mezítelen voltomat. Szereteted befödi minden vétkemet és pótolja minden mulasztásomat. Nyisd meg hát biztos hajlékidat, hadd nyerjem el irgalmadat. Általad jöjjön segítségemre az isteni kegyes szeretet, mely egyedül adhat elmémnek, lelkemnek biztos egészséget.

Ó szeretet, szeretet, tekints az én Jézusomra, a te királyi rabodra, akin az irgalom koronája ragyog, akit ezen órában oly erôvel megragadtál: vedd át tôle minden javát, vagyonát; hatalmas zsákmányoddal gazdagítsd az égieket és földieket, tölts be jóval mindent dicsôséges rabod bôségébôl.

Ezzel a drága zsákmánnyal, ezzel a drágalátos raboddal váltsd meg az én elveszett életemet; ne hétszeresen, hanem százszorosán térítsd meg haszontalan mulasztásaimat. Mert hiszen ha enyém volna az angyalok és emberek minden életjava, még mindig nem érne fel azzal az értékkel, amelyet kívánatos rabod képvisel; és mit érek én, embersöpredék, por-hamu: hozzá képest!

Ó bárcsak lenne sorsom: hogy engem is rabul ejtenél az én szerelmes Jézusommal; bilincsbe vernél, magadénak tartanál! Hogy isteni rabod társaságában az ô igéjével -- szentté válnék én, a bûnös; lelki emberré, én, a haszontalan; Isten barátjává, én, az ô ellensége; Isten után sóhajtóvá, én, a lagymatag!

Bárcsak teremném én, a terméketlen és magtalan, az összes erények tökéletességét és az erkölcsi élet szentségét!

Édes Jézusom, irgalmad oldalába zárj be rabodul! Isteni Szíved rabláncára fûzzél rá engem is, hogy az élô szeretet hatalmával legyek örökös rabod, legyek veled összekötve, legyen életem egészen a tiéd, hogy soha tôled semmi el ne választhasson. Amen.

A Primára

válts szót a Szeretettel és az Igazsággal: álljanak érted jót, hogy halálod óráján nyugodtan jelenhess meg Bírád, az Úr Jézus elôtt, akiben egyúttal kegyes Védôt találsz.

Kinek kegyelme végtelen

Szegény esendô emberen:

Tudod, mi gyenge alkatunk,

Ínségben bujdosunk, vagyunk.

Kegyességed késztessen arra, hogy bûneinket lemossad irgalmaddal: engem, méltatlant pedig, szívem vágya szerint részesíts halálom óráján akadálytalanul édes arcod örömében, hadd legyen tebenned örök pihenésem.

Engeszteld az Urat:

Ó Isten igazságos ítélete, kegyes Igazság, hogy jelenek meg majd színed elôtt gonoszságom terhével, elpazarolt életem átkával, nagy hanyagságom súlyával! Jaj, bizony nem adtam a szeretet pénzváltóinak asztalára kamatra a keresztény hit és a lelkiélet tôled vett kölcsönét, melyet a tökéletesség nagy kamatjával kívánsz tôlem vissza! Az idô rámbízott talentumát nemcsak, hogy fel nem használtam, hanem elpazaroltam és elvesztettem! Hova menjek, hova forduljak, hova fussak színedtôl?

Ó Igazság, a te társaid: az igasságosság és a méltányosság. Te megmérsz mindent szám, súly és mérték szerint. Amihez csak hozzányúlsz, azt igazságos mérlegre teszed. Jaj nekem, ezerszer jaj, ha pártfogó nélkül jutok kezedbe! Szeretet, légy pártfogóm! Te szólj helyettem; te kérj irgalmat, te védd az ügyemet, hogy kegyelmedbôl életben maradjak.

Tudom, mit tegyek. Veszem az üdvnek kelyhét. Jézusom kelyhét teszem a mérleg üres serpenyôjére. Így pótlom azt, ami nálam hiányzik. Így födöm el minden bûnömet. E kehellyel újítom meg rommá vált életemet. E kehellyel teszem tökéletessé mindazt, ami bennem tökéletlen. Ó Szeretet, ma a te királyi rabodat, az én Jézusomat veszem magamhoz, akit az irgalom velôkig elgyengített, akit te, Szeretet, ezen órában oly erôszakkal vittél az ítéletre, hogy az egész világ bûnét a vállára raktad, bár szemernyi folt se lett volna rajta, ha irántam való szeretetbôl nem vállalta volna el a vétkeimért való elégtételt. Ôt, a tisztaságost, a drágalátost, akit szeretetem szerelme vitt az ítéletre és a halálra, ôt veszem ma magamhoz, drága Szeretet, mint ítéletemen pártfogómat. Add nekem ôt túszul, hogy egész ügyemnek ô legyen a feje.

Édes Igazság! Ha Jézus nélkül kellene eléd állnom, nem tudnék megállni. De ha Jézussal kell elôtted megjelennem, nagy öröm, gyönyörûség ez nekem. Igazság! most ülj a bírói székbe; menj be a törvényházba, hozz fel ellenem bármit, amit akarsz. Nem félek a bajtól, tudom, tudom, hogy nem szégyenülök meg színed elôtt, mert velem van nagy reményem és biztonságom. Szeretném látni, mily ítéletet mondhatnál rólam akkor, midôn hûséges, drága Jézusommal állok elôtted, aki bajomat magára vette, hogy nálad nekem irgalmat találjon.

Édes Jézusom, megváltásom drága záloga, jöjj velem az ítéletre. Álljunk ott együtt! Légy te védôm és bírám! Add elô, mi lettél értem, hogy gondolkoztál rólam, mily drágán vettél meg, hogy általad megigazuljak. Értem éltél, hogy el ne vesszek. Hordoztad vétkeimet. Meghaltál értem, hogy örök halált ne haljak. Mindenedet nekem adtad, hogy általad dúsérdemû legyek.

Halálom óráján ítélj meg hát azon ártatlanság, azon szeplôtelenség szerint, amelyet nekem adtál, midôn minden adósságomat lefizetted, midôn megítéltek és elítéltek értem; hogy míg önmagamban szegény és ügyefogyott vagyok, általad minden jóban bôvelkedjem.

Terciakor

kérd a Békét és a Szeretetet, hogy érzékeid ereje és veleje egészen az Istennek szenteltessék, hogy ezáltal halálod óráján az Istennel kiengesztelôdve találtassál. Mondjad:

Fekélyeinket ismered,

Szívünkbe hat tekinteted;

Kerülje, add, szíved szerint

E föld csalóka fényeit.

Kegyességed késztessen arra, hogy bûneinket irgalmaddal lemossad, engem, méltatlant pedig szívem vágya szerint részesíts halálom óráján arcod örömében, hadd legyen tebenned örök pihenésem.

Isten Békéje, ki felülmúlsz minden érzéket, te édes és kedves, kellemes és kiváló; ahol megjelensz, ott zavartalan a nyugalom. Te zabolázod meg a fejedelem haragját, díszíted kegyességgel a király trónusát; kegyelettel és irgalommal magasztalod fel az uralkodó dicsôséges országlását. Légy védôm nekem szegény bûnösnek. Végy szárnyad alá, hogy védelmet találjak a fenyegetô bajok elôl, melyek sok és nagy hanyagságaimért rám várnak.

Íme, aki nekem hitelt adott, már ott áll az ajtónál, hogy a kölcsönt visszavegye. A végrehajtó kéri tôlem idômnek adóját; nem merek vele szóba állni, mert nincs mibôl adósságomat megfizessem. Édes Jézusom, békességem, meddig maradsz még csendben! Meddig hallgatsz? Szólj már egy jó szót értem, mondd szeretettel: Én megváltom ôt! Hisz te vagy minden szerencsétlennek menedéke! Te nem mész el senki mellett úgy, hogy ne üdvözölnéd. Békesség nélkül nem küldted el azt, aki valaha is hozzád fordult. Engem szerencsétlent és reménytelent se küldj el, szereteted nélkül. Engeszteld ki mennyei Atyámat. Fogadj el szereteted ölébe. Add a jó reménység üdítô vizét italul, hogy föléledjek. Szeretet, üdítsd fel nyelvemet. Éleszd fel lelkemet, mely ügyefogyottságában már majdnem elenyészik.

Szeretet, szeretet, bárcsak adnád nekem Jézusomat, akit ez órában értem megostoroztak, tövissel koronáztak, akit az irgalom rajongásba ejtett, Jézust, igaz királyomat, akin kívül mást nem ismerek, akit te tettél, Szeretet, világ csúfjává, megvetetté, akit mint bélpoklost kerültek és Judea nem fogadta el magáénak. A te kegyelmed nekem adta ôt. Add, add ôt szeretetem ölelô karjára, ôt, a színártatlant, a drágalátost, aki helyettem oly teljesen megfizette azt, amit el nem vitt. Add ôt nekem, hadd öleljem szívemre, hadd élesszem fel lelkemet az ô fájdalmának, szenvedésének keserûségével! Hadd térüljön meg hanyagságom minden adóssága azon fenyíték által, melyet az én békességemért róttál ki raja.

Béke, te légy Jézusomban drága bilincsem. Légy erôm oszlopa, hogy a barátság által hozzád kötve egy szív és egy lélek legyek Jézusommal. Tebenned, Békesség, suhogjanak rám a szeretet ostorcsapásai, érjenek a szeretet mély sebei. Általad maradjak Jézussal egybekapcsolva. Béke, még egy szót engedj szólanom: Nyisd meg a szeretetnek azt az általad ôrzött drága alabástrom edényét, mely velôkig ható illatával lankadt lelkemet felélesztgeti. Kend be érzékeimet ama dicsô fejnek vérével, ama tiszteletreméltó érzékek fájdalmával, hogy ezeknek balzsamos illata egészen kiforgasson lelkem lankadtságából és gyávaságából, mint ahogy megfordul a terméketlen föld, ha tavasz idôben új virágzásba borul. Édes Jézusom, szentséges érzékeidnek szenvedése legyen minden bûnöm elfödô palástja és minden hanyagságom pótlása, hogy mindazt, ami hiányos bennem, megnyerjem általad, aki egész magadat adtad érettem. Amen.

Szextára

válts szót a Bölcsességgel és a Szeretettel, hogy újjá legyen benned minden és halálod óráján Krisztus drága keresztjének hatalma megvédjen minden kísértéstôl, ellenséged incselkedéseitôl. Imádkozzál:

Zarándokolva jô feléd,

Könny sózza sóhaj-kenyerét.

Üdítsd fel, élet kútfeje,

Hazája célja, kincse, Te.

Kegyességed késztessen arra, hogy bûneinket irgalmaddal lemossad, engem méltatlant pedig szívem vágya szerint részesíts halálom óráján arcod örömében, hadd legyen tebenned örök pihenésem.

Isten csodálatos Bölcsessége, mily dicsô, mily hathatós a te szavad. Válogatás nélkül magadhoz hívod mindazokat, akik téged óhajtanak. Az alázatosakban lakozol. Szereted, akik téged szeretnek. Megítéled a szegénynek baját. Kegyesen könyörülsz mindenen. Semmit sem gyûlölsz azok közül, amiket teremtettél. Eltekintesz az emberek bûnei fölött és irgalmasan várod bánatukat. Nyisd meg nekem is az élet erét, nyújtsd az irgalom poharát, hadd tudjam minden idôben, mi kedves elôtted.

Bölcsesség, te jobbodon hordod az örökkévalóság szent jegyét: neked minden sikerül. Egyedül te tehetsz meg mindent. Te magadban megmaradsz és mindent megújítasz: újítsd meg és tégy szentté engem is, hogy lelkemben szállást vehess magadnak. Te teszed az embert az Isten barátjává: ím szerezd meg nekem is az Isten barátságát. Add, korán ébredjek tehozzád, hogy igaz-valóban megtaláljalak. Végy engem elôbb birtokodba, hogy igazán utánad epedjek.

Mily bölcsen rendezel el mindent! Mily messzelátók rendeléseid, midôn az ember megváltása céljából bölcs megfontolással megnyered tervednek a dicsôség királyát, eléje tárván a béke gondolatait, a szeretet beteljesedését és anélkül, hogy fenségét megsértenéd, vállára rakod a szeretet alkalmatos eszközét, hogy a keresztfán hordja a világ gonoszságát. Dicsô isteni Bölcsesség, a te nagyszerû tetteidet az ördögi gonoszság sem tudta meghiúsítani és kegyes terveidet az emberi gaz tudatlanság sem megváltoztatni. Bôséges irgalmadat, nagy szeretetedet, eláradó jóságodat a bûnök nagy sokasága sem tudta kioltani, mert fenséges terveid gyôztek minden akadályon. És te mindent szelíden rendezel el, célt érsz erôddel elejétôl a végéig mindennek.

Bárcsak bennem is legyôzne mindent isteni fönségednek dicsô hatalma, ó Bölcsesség! Bárcsak egyetlen leheleteddel megsemmisítenél, elûznél bennem mindent, ami kedveddel, akaratoddal ellenkezik. Így legyôzhetnék véled minden kísértést, áthágnék minden gáton, meghalva önmagam számára a nagy szeretettôl, benned élnék! Ha te lész vezérem, megmenekülök ez élet hajótörésébôl és tôled veszem szereteted öltözékét, szerelmed palástját, veled írom az élô szeretet végrendeletét.

Bölcsesség, micsoda játékot ûzöl, mily csellel hálózod körül Jézusomat!

Levetkôzteted a dicsôség királyát és a gyalázat céltáblájává teszed. A világ váltságdíját rászegezed a keresztfára! Csak te tudod megmérni, megítélni, mit ér e nagy titok a világ egész adójának törlesztésére! Felmagasztalod a világ Életet a földrôl a keresztre, hogy halálával mindenkit magához vonjon és életre keltsen.

Bölcs Szeretet, micsoda gyógyítószert készítesz a világ romlása ellen? Mily irgalmasan kötözöd be az ember sebeit! Szeretet, a te terved jött az elveszetteknek mentségére. Elítélted az ártatlant, hogy üdvözítsd a szerencsétlen bûnöst. Ártatlan vért ontasz, hogy a haragvó igazságot megengeszteld, hogy a koldusszegénynek kegyes atyát szerezhess. Bölcs Szeretet, a te ítéleted a nyomorultak mentsége. A békét akarod. Meghallgatod az irgalmas közbenjárót. Okos tanáccsal segítesz a bajlódókon, hisz irgalmas, kegyes a te akaratod. Irgalmad dicsô mûvével végét veted a világ bajának. Szeretet, a te leleményességed adja vissza az elveszetteknek a boldogságot.

Bölcsesség, íme nyitva áll már irgalmadnak kincstára. Tekints rám, nyomorultra, aki még kinn állok szereteted ajtajánál. Szegényes gúnyámat töltsd meg édes áldásod bôségével. Íme elôtted áll vágyaim üres pohara. Nyisd meg a zárt, amely kincseidet rejtegeti. Add szívembe tiszta gondolataidat, világos törvényeidet, hûséges bizonyságaidat.

Add, hogy parancsaid éljenek elmémben és végre is hajtsam ôket. Csak ne bûneim szerint bánj el velem és ne is fizess gonoszságaim mértéke szerint, én Jézusom. Miként szent véred ontásával igazán megkönyörültél rajtam, akként add vissza épen szent kereszted hatalmával tönkrement életemet. Ó bölcs Szeretet, oszlasd el és född el minden vétkemet, pótold helyettem minden mulasztásomat az Úr Jézus által, aki önként kiszolgáltatta magát neked.

Nonára

fordulj az isteni Szeretethez és Kedvességhez, hogy váltsák be gonoszságidat jóságukkal. Add át halálodat az isteni Bárány halálának, hogy ezen védelem alatt nyugodtan mehess át a másvilágra. Imádkozzál:

Ó, dúsínségû Végtelen,

Érettünk megfeszíttetél.

Szent oldalad folyó vizén

Újjászületve élek én.

Kegyességed késztessen arra, hogy bûneinket irgalmaddal lemossad, engem méltatlant pedig szívem vágya szerint részesíts arcod örömében, hadd legyen tebenned örök pihenésem.

Istennek szép Szeretete, halálnál hatalmasabb buzgalma az odaadásnak! Te újítod meg a teremtést, te adsz üdvöt és váltságbért a világnak! Mily jó veled beszélni, mily erôsítô a te táplálékod! Aki veled él, nem érez unalmat. Jöjj hát hajlékomba és pihenj nálam. Társaságodban örök öröm éri az embert. Add hallanom Szentlélekkel telt tanításaidat, hogy veled megfeledkezzem minden bajomról, bánatomról. Míg ez életben járok, légy velem, hisz minden jót csak általad kapok.

Dicsôséges Szeretet, íme én nyomorult törpe ember irgalmad hajléka alá futok, ha mulasztásaim vihara rámtámad, ha bûntudatom mennydörgése megfenyeget. Hisz nincs máshol menedékem, csak nálad, nincs másban nyugalmam, csak tebenned. Ha elvesztem, te veszel föl öledbe, mint édesanyám. Te elôrelátó, jól kieszelt terveddel halálig ûzöd a fönséges Isten egyszülöttjét, hogy segíthess a reményevesztett nyomorékon.

Szeretet, te úgy bántál a Szûznek fiával, hogy minden bûnös szíve reményre dobban.

Irgalmaddal rákényszerítesz mindenkit, hogy hozzád bizalommal forduljon; és hogy senkinek ne legyen vádja ellened, minden vádat rázúdítasz az Üdvözítôre. Szeretet, adj nekem, kifosztottnak, elhagyottnak, jótanácsot, adj menedéket, hogy fölzaklatott lelkemet rád ereszthessem.

Viseld velem zarándokságom bajait! Egyenesítsd föl félénk lelkemet! Vigasztald aggódó szívemet, mondd csak: Nem feledkezem meg rólad. Add erre szavadat és hívj kegyelmeid határidejére, ó Szeretet, mert nagyon vágyódik a lelkem utánad, hogy saját rossz dolgait a te javaiddal cserélhesse föl. Te úgy odaszegzed az én Jézusomat, Megváltómat a keresztre, hogy szeretetbôl lelkét kiadja kezedben.

Szeretet, mit csinálsz? Mire támadsz rá? Nem nyugszol, nem pihensz, míg a nyomorultakon nem segítesz. Nem ismersz mértéket a szeretetben. Az élet forrását úgy meggyötröd szomjúsággal, hogy már nem elég neki egy halál, hanem haldokolván még úgy átadja a szeretetnek önmagát, hogy epedve vágyna minden egyesért sokszoros halált halni, hogy még drágább váltságdíjjal váltsa meg az elveszetteket.

Szeretet, a te szándékod úgy eltalálta az Úr Jézus szívének idegét, hogy a szeretettôl megroncsolódott és elhalt. Szeretet, legyen már elég, tarts már mértéket, hisz Jézusom szemed elôtt függ holtan a kereszten! Meghalt, egészen meghalt, hogy nekem bôséges életem legyen. Meghalt, hogy a mennyei Atya fiának fogadhasson. Meghalt, hogy boldogabban éljek.

Drága Halál, Jézus halála, én boldogító sorsom!

Add, Halál, hadd találjon benned fészket a lelkem. Halál, amelyben az örök élet termése sarjad: éltetô áramaid járjanak át rajtam egészen. Halál, te vagy a fogyhatatlan élet: add, hogy mindig bizakodhassam védôszárnyaidban!

Üdvözítô Halál: add, lakozzék lelkem jóságos javaidban! Drága Halál: te vagy legdrágább szerzeményem. Egész életemet ragadd el magadba, halálomat merítsd el önmagadba!

Hathatós Halál! Legyen védelmed alatt nyugodt és biztos az én halálom. Éltetô Halál, add, olvadjak el szárnyaid védelme alatt! Élet tûzhelye, Halál, add, égjen bennem az a szikra, mely belôled éledt!

Dicsô Halál, termékeny Halál! Ó Halál, üdvösségem beteljesedése, megváltásom szövetségkötése, kiengesztelésem erôs záloga! Gyôzelmes, édes, éltetô Halál, benned oly szeretet ragyog reám, melynek sem égen, sem földön párja nincsen.

Szeretetreméltó Halál, benned van szívem bizodalma. Drágalátos Halál, te ôrzôd mindazt, amim vagyon, legyen gondod reám, hogyha meghalok, édes pihenésem legyen árnyékodban! Irgalmas Halál, te vagy a legboldogabb élet. Te vagy elsô osztályrészem, bôséges váltságom, dicsô örökségem. Végy be hát egészen magadba, rejtsd el életemet egészen magadba, zárd be halálomat is önmagadba.

Halál, melybôl édesség árad, legyen gondod halálomra, végy körül egészen, ha rám tör a halálfájdalom. Biztosítsd általjutásomat, hogy a tolvajok el ne állják utamat. Vedd át lelkemet, melyet oly drágán szereztél meg. Teljes szereteted nyugvóhelyére emeld föl lelkemet, merítsd el életemet önmagadba. Drága Halál, készítsd elô nyugovásomat. Add, boldogan szunnyadjak el benned és édes legyen elalvásom. Szeretetreméltó Halál, ôrizz aztán mindörökre, atyai szeretetedben, örök birtokodban.

Szeretet, te szerezted meg számomra ez üdvszerzô halált, e drága osztályrészt.

Olyannyit tettél értem, hogy örökre szolgálatodra köteleztél. Mit adjak végtelen sok jótéteményedért? Hogy dicsérjelek, hogy háláljam meg ezt, hisz ha ezerszer átadnám magam, még mindig kevés volna érte.

Mi vagyok én nyomorult törpe hozzád képest, bôséges váltságom! Íme teljesen átadom hát neked lelkemet, melyet megváltottál, fölajánlom neked szívem szeretetét. Vedd magadhoz életemet, végy át engem és egyesíts önmagaddal.

Szeretet, a te isteni buzgalmad nyitotta meg nekem Jézusom édes szívét!

Édességtôl áradó szív! Kegyességtôl buzgó szív! Szeretettôl dobogó szív! Boldogságot árasztó szív! Irgalommal teljes szív! Add, haljak meg irántad való vonzalomból, szeretetbôl!

Drágalátos szív, kérlek, szívd magadba szívemet. Szívem ékes gyöngye, hívj meg éltetô vendégasztalodhoz. Nyújtsd vigasztalásod borát, hogy rombadôlt lelkem a te szereteteddel töltekezzék és a te szereteted bôségébôl gazdagodjék szegény nyomorgó elmém.

Szeretet, mutasd be most e szent szívet, ez édes illatszert, e kellemes tömjénfüstöt, e legméltóbb áldozatot -- áldozatul értem a kiengesztelés aranyoltárán, elmúlt életem napjainak engesztelésére, melyeken számodra gyümölcstelenül éltem! Szeretet, merítsd el ezen mézédes szív áradásába lelkemet és temesd el gonoszságom, hanyagságom nagy súlyát az isteni irgalom mélységébe. Adj nekem Jézusomban világos elmét, színtiszta érzést, hogy általad szívemrôl leváljon a test érzékisége, hogy szívem ettôl elforduljon és szabaddá legyen. Légy vezérem és akkor szívemet halálom óráján szeplôtlenül adom át az Úrnak.

Drágalátos Szív, hozzád kiált most az én szívem. Emlékezz reám, szereteted édessége üdítse föl szívem. Kérlek, induljon meg irgalmad rajtam, mert jaj, sok az én vétkem és érdemem semmi. Jézusom, engedd el vétkeimet drága halálod érdemébôl, mellyel a világ adóját letörlesztetted és add vissza nekem mindazon javakat, melyeket elvesztettem. Téríts magadhoz hathatósan, hogy isteni szereteted egészen kifordítson önmagamból és szemed elôtt azt a kegyelmet érjem el, azt az irgalmat találjam meg, melyet számomra kiérdemeltél akkor, midôn az én szeretetem szerelmébôl a keresztfán meghaltál. És add meg Jézusom, hogy csak téged szeresselek mindennél jobban, hogy tied legyek, benned bízzam és nagyon bizakodjam.

Add, hogy halálodnak mindvégig méltó tiszteletet nyújtsak, hogy halálom óráján késlekedés nélkül hozzájuthassak megváltásom édes gyümölcséhez és halálod kiváló nagy érdeméhez. Legyen ez oly hathatós számomra, amilyennek te kívántad, midôn üdvösségem vágyából lelkedet kilehelted és véred nagy árán megváltottál. Szeretet, halálom óráján te mondj nekem édes Istenhozzádot, hogy benned édesen, békén elszenderüljek. Amen.

Vesperára

engeszteld az Istent a Szeretettel és a Kegyességgel, hogy élted végén jótálljanak érted, minden adósságodért és tökéletlenségedért. És imádkozzál:

Ezerszer áldott Szeretet,

Igaz vizekre, mely vezet;

Az élet bûvös kútfejét,

Mely issza, boldog az a nép.

Kegyességed késztessen arra, hogy bûneinket irgalmaddal lemossad, engem méltatlant pedig szívem vágya szerint részesíts halálom óráján akadálytalanul arcod örömében, hadd legyen tebenned örök pihenésem.

Istennek édes kegyessége; nagy isteni bôkezûség! Te mindenkinek nyitva állasz, te vagy a szegények menedéke. Ó kegyesség, mit ajánlasz? Hova fussak a hideg elôl, hisz már nem bírom a kemény telet?

Lelkem hûvössége jéggel vonta már be szívem egész talaját. Végy szárnyad védô árnyékába és född el szégyenletes meztelenségemet, hogy puha szárnyad megmelegítsen és bennem mindörökre bizodalmat keltsen.

Ó Kegyesség, kegyesség ne hagyj el engem, aggságoskodót. Ne fordítsd el arcodat kiáltásomtól és sírásomtól. Hallgass meg kegyesen! Nyisd meg öledet, hadd pihenjek valamelyest, hadd öntsem ki elôtted lelkemet, bízton-bízva jóságodban, kegyelmedben, hogy az elhagyottat nem hagyod el, a zaklatottat nem veted meg. Mily jó vagy a veszendôkhöz, mily kedves keneteid illata az esendôknek!

Az elgáncsoltakat te állítod talpra, a bilincsbe verteket te oldozod föl. Senkit sem vetsz meg szorongattatásában, anyai irgalmas szívvel nézel minden ínségeskedôre.

A reményevesztettnek te adsz tanácsot, minden szükségben te vagy gyámolító. Íme hallgass most rám, hisz ínségben vagyok, add hallanom ritka szavadat, add elnyernem jótanácsodat.

Mert nagyon félek mindazért, amit elkövettem, szégyenkezem azokért, amiket mulasztottam, rettegek életem elpazarlása miatt. Félek attól a vizsgálattól, amelyben Krisztus, az evangéliumi fejedelem, számadásra szorít engem. Ha kéri tôlem az idô kölcsönét és az értelem talentumának, mit nekem adott, a kamatját: nem találok semmi mentséget, mely szeretetéhez méltó volna.

Mit tegyek, kihez forduljak? Kapálni nem tudok, koldulni szégyenlek. Ó Kegyesség, kegyesség, nyisd meg hát ajkadat, édes tanácsod adjon erôt a lelkemnek. Felelj hát nekem, hogyan látod jónak, mit csináljak, hisz neved szerint is igazán kegyesszívû vagy és legjobban tudod, mi válik ezekben hasznomra. Könyörülj rajtam, jöjj segítségemre és ne hagyj el e szorongattatásban. Hasson meg lelkem együgyûsége és ha szíved megindult, mondd nekem: Legyen közös a mi erszényünk.

Ó Kegyesség, kegyesség! Nálad oly nagy hatalmas kincsek vannak, hogy az ég és föld nem tudja ôket befogadni. Te vetted rá Jézusomat, hogy lelkemért önlelkét adja, életemért saját életét. A te mûved: hogy mindened az enyém lett és így a te bôségedbôl jut vagyonhoz a szegény.

Hívd hát éhes lelkemet készleteidhez, hogy gazdagságodból éljek, a te nevelésed, a te táplálásod, az Úr fegyelme alatt el ne essem, a te vezetésed alatt visszatérjek Istenemhez, és lelkemet neki adjam vissza, akitôl kaptam.

Kegyesség, Jóság, Isten édes bôkezûsége! Kincstáradban ôrzöl egy csodás áldozati ajándékot, melyen ámul az ég, bámul a föld, melynek párja öröktôl örökké nincsen. Te értem naponkint oly áldozatot mutatsz be az oltáron, az égô áldozat illatával, hogy az fölülmúl minden érdemet és igazán törlesztheti minden adósságomat. Te bemutatod az Atyának az ô szerelmes Fiát, hogy így kiengeszteld, kibékítsd ôt velem.

E szentség által újítsd meg életemet, mert ez a legalkalmasabb arra, hogy minden gyarlóságomat pótolja, minden hibámat kiigazítsa. Add vissza százszorosan mindazt, amit elvesztettem, hadd ujjongjon benned a lelkem és mint a sas, hadd fiatalodjék meg ifjúságom. Hozzád térjen életem, neked szolgáljon minden erôm, téged dicsôítsen egész valóm. Jézusom, töröld el kegyességeddel minden bûnömet, szereteteddel tüntesd el minden vétkemet, jóságoddal helyesbítsd hanyagságaimat, szereteteddel add meg nekem a lélek azon szabadságát, amelyet számomra önvéreddel szereztél, midôn ártatlan létedre értem meghaltál. Add, legyek egy akaraton veled, hogy életemet hozzád igazítsam.

Add, legyek egészen olyan, amilyennek te kívánsz, hogy ez élet után levetvén a test ködfátyolát, édes arcodat láthassam vígadással.

A Kompletoriumra

fordulj a Szeretethez és az Állhatatossághoz, hogy méltatlan életmódodat az Úr Jézus szentséges életével cseréljed föl és ô általa halálod óráján az életszentséggel és az erkölcsi tökéletességgel készen találtassál.

Dicsôségedben nincs határ,

Emléked szívbôl szívbe száll,

Határtalan, miként a fény,

Magasztosult szívek helyén.

Kegyességed késztessen arra, hogy bûneinket irgalmaddal lemossad, engem méltatlant pedig szívem vágya szerint részesíts akadálytalanul édes arcod örömében, hadd legyen tebenned örök pihenésem.

Állhatatos szeretete Jézus Krisztusnak, ki minket mindhalálig szeretett: egyedül te hordod a királyi koronát! Tied a gyôzelem diadala, tied minden dicsôség. A te messzelátó szorgalmad, szorgalmas védelmed oly ajándékokat szerez a királyok Királyának, amelyeken az ég is csodálkozik.

Állhatatos szeretet, édes és hangzatos a szavad, ékes és kedves a te arcod. A pusztaságban is össze tudsz gyûjteni ritka adományokat, az édesillatú erények változatos fajtáit: hogy az ég Istene vígan, tisztelve tekint reád, kívánja és dicséri szépségedet. Téged örvendeztet minden más fölött az Úr azáltal, hogy rád tekint, mert nálad megpihen, mint jegyes a nászágyon és meg nem indul. Jöjj hát segítségemre kora hajnalban; és ôrizd meg önmagadban -- déli Napfény -- lelkemet a vakság homályától.

Állhatatos szeretet, te vagy az összes erények teljessége, a lélek egysége. A nehéz terhet megkönnyíted, az erények fáradságát megédesíted és megenyhíted. Isten tökéletes Szeretete, benned van minden édesség és kedvesség. Te vagy az igaz béke és biztonság. Benned zavartalan csend és nyugalom. Te vagy minden jónak célja és befejezése, az Isten törvényeinek megtartása. Te a nyugvónapok nagy vasárnapja! Benned a Bölcsesség nyugalmát üli és a szeretet mûvét bevégzi.

Állhatatos szeretet! Te bevégezted Jézusban azt a mûvet, melyet kegyessége adott vállára. Te hajtottad végre megváltásunkat, hogy a veszni indulókat Isten fiaivá fogadjad. Általad szenderült el Jézusom békességben (a kereszten), általad nyugodott meg a fáradságban, árnyékodban pihent; te adtad édes pihenését, te zártad le sírját pecséteddel, és te adtad neki a szeretet álmát.

Ó szeretet, te ôrzöd buzgó gonddal lelkem legdrágább kincsét (a sírban), az aranynál és topáznál drágábbat, mely egyedül hozhatja helyre hibáimat és igazíthatja meg gyarlóságaimat. Oda tedd tehát a szívemet, ahol legdrágább kincsemet ôrzöd, hogy lelkem ott maradjon általad, ahol szerelmes kincsem lakozik.

Élô szeretet, hôsi kitartása az Úr Jézusnak, hozzád sír fel szívem mélyének kiáltása. Szállj helyettem követségbe, szólj jó szót helyettem, hogy Jézusom, Istenem, királyom, aki általad végzé be a mennyei Atyától rábízott nagy mûvét, adjon nekem, nyomorult féregnek tiszta szívet, szolgálatában hûséges és vissza nem rettenô lelket, mely készségesen veszi magára szeretetbôl az ô törvényeinek igáját. És légy te, hathatós Szeretet, ez életben is, utána is, az én százszoros bérem, légy te az én jutalmam, mert benned van minden boldogságom.

Add, hogy a szeretet megbánásával és alázatos megtörôdéssel mindvégig irtogassam bûneimet és hanyagságaimat, hogy életem végén elnyerjem Jézusom színének boldogító látását, hogy általad örök vígságban legyen részem, midôn Jézusom dicsôsége felragyog elôttem.

Szilárd, erôs, gyôzhetetlen szeretet, taníts meg Jézusnak állhatatos szeretetére, hogy meg nem alkuvó kitartással szolgáljak neki. Serkents, igazgass, hogy mindig készen várjam az Urat, ha jön az elsô vagy második éjjeli ôrváltáskor. Ha felhangzik a zaj, mely érkezését jelzi éjfélkor, ne találjon fáradt álomban, hanem ébren, hogy a te éber vezetésed alatt méltón lépjek be a Bárány menyegzôjére. Akkor legyen telve mécsem a szeretet olajával, a buzgalom tüzével, az élô hit cselekedeteinek fényével, hogy általad bejussak az örök élet örömeibe.

Édes Jézusom, drága Jegyesem, elernyedt lelkemet ébreszd magadhoz, halálod által adj nekem neked élô életet. Add, hogy életmódom méltó legyen értem ontott véredhez. Add, hogy lelkem rád gondoljon, érzékeim téged érezzenek, elmém akaratodat megértse, és erôm tetszésedet keresse; adj állhatatos szívet, mely kitart melletted.

Halálom óráján késedelem nélkül nyisd ki Szíved ajtaját, hogy élô szereteted menyegzôs házába akadály nélkül beléphessek. Akkor enyém lész, veled örvendek, szívem igazi öröme. Amen.

Az engesztelés napján délben kérd az Urat, vigyen be isteni Szívének kertjébe, hadd fürödj meg élete, szenvedései érdemeinek Jordán-vizében hétszeresen; hogy minden szennytôl megtisztulva, kimúlásod napján szép tisztán jussál az isteni szeretet mennyegzôjére.

Én Jézusom, élô Üdvözítôm, az angyalok országából való dicsô és szépséges, te! Ím vaksötétben botorkál a lelkem, a te kedves teremtményed. Légy üdvöm és világosságom! Én szerelmesem, szemed tiszta könnyével mosd le bûnös szemem foltjait, hogy végsô napomon akadálytalanul láthassam szívem tiszta szemével arcodat a Szentháromság tükrében, mert egész szívvel csak utánad vágyakozom. Minél elôbb meríts be bírásod mélységébe.

Édes Jézusom, kívánatos reményem, irgalmas és hûséges Jegyesem, aki nem veted meg a nyomorultak sóhajtásait, ím, jaj, saját bûnöm által megsiketült a fülem. Irgalmas Atya, legyen életem neked engedelmes, mihelyt meghallja szavadat. Szerelmesem, a te áldott füleidnek édes kegyelmével vedd el enyéimbôl a gonoszságot, hogy halálom óráján ne féljek a rossznak hallásától, hanem a te hívó szavad által részesüljön hallásom vigadozó örömben, mert te vagy egyedül, akire várok. Kérlek, vigyél el minél elôbb a menyegzôre. Lelkem örök boldogsága, szívem egyetlen szerelme, a te arcodon van minden báj és Szíved tele gyönyörûséggel -- jaj, lelkem még messze kalandoz tôled.

Szívem Istene, elszórakozott lelkemet szedd össze magadba. Szerelmesem, töröld el gonosz gondolataimnak és bûnös szívemnek minden vétkét a te szentséges gondolataidnak szándéka és átszûrt Szívednek égô szeretete által. A te keserves szenvedésed legyen halálom óráján védelmem, és szeretettôl megszakadt Szíved örök menedékem, hisz mindeneknél jobban szeretlek téged. Ne hagyd, hogy soká távol legyek még tôled, szívem egyetlene!

Jézusom, a mennyei Atyának egyszülötte, kegyes és irgalmas Uram, te fogadott fiaidat nem hagyod elveszni. Jaj, sokat vétkeztem nyelvemmel. Én dicsôségem, add ajkamra dicséretedet! Én szerelmem, áldott ajkad édes szavának erejével tisztítsd meg fertôzött szám vétkeit. Add a béke csókját, hogy vígan hagyjam el a világot. Szívem mélyét csak édes ajkad vigasztalja.

Szép szeretet, döfd be szerelmed nyilát szívembe, hogy élettelenül hulljak életadó örvényedbe. Jézusom, bölcs alkotó és kiváló mûvész, aki oly nagyszerûen állítottad helyre kezed alkotását, melyet én elrontottam. Jaj, minden mûvem gyarló, nem a te törvényed szerint való. Erôm és menedékem, szenteld meg szeretô közremûködéseddel minden tettemet. Mûveid tökéletessége által, keresztreszegzett kezeddel töröld el gonosztevô kezemnek minden sértését, hogy halálom óráján akadály nélkül hulljak édes ölelô karodba, mert te vagy az én Jegyesem, akit ezer közül választottam. Végórámban pedig ismerj el magadénak nem érdemeim miatt, hanem önnön jóságodért.

Jézusom, kívánatos, szeretetreméltó Jegyesem, mily kedves és nemes a te társaságod! De jaj, letértem az igaz útról és nem tartottam meg törvényeidet. Drága vezérem, igazgasd lépteimet a te akaratod szerint. Töröld el bûnrejáró lábam minden vétkét a te áldott lábadnak gyötrelmes szenvedése, kínos átlyuggatása által, hogy általad, aki életutamnak hûséges ôre vagy, örvendve lépjek a csodálatos sátor helyére, az Isten házába, mert te vagy a pályabér, akiért versenyt futok. Adj nekem ösztönzô szeretetet, ne hagyj lanyhán, hanyagul élnem, add, hogy fáradhatatlanul fussak utánad.

Jézusom, nagy, édes, jóságos Istenem, aki sohasem adsz mást, csak nagyszerût! Élô Isten, kinek tüzes lehelete visszavon saját ölébe mindent, mi belôle áradt, íme, jaj, elveszett, elszáradt, elpusztult egész életem. Életem Istene, sarjadjon, viruljon, érjen gyümölcsre életem benned. Szeretett Jézusom, megromlott életem rútságát mosd le nemes életed ártatlanságával, szent tisztaságával. Ne legyen már az enyém ez élet, hanem lángoló szereteted hatalmával vedd magadhoz, hogy halálom óráján boldogan találjak magamra benned, ki igaz élet vagy! Te vagy legkedvesebb, legnagyobb javam, lelkem egyedüli menedéke. Add, epedjek utánad szeretve téged, add, halljak meg a vágytól, hogy téged örökre dicsérhesselek és szereteted lángjába örökre beleolvadjak. Amen.

Este pedig, mintha Szerelmeseddel virágot szednél, kérd áldását és a következô erényeket.

Áldjon meg ma, édes Jézusom, a te lelked. Áldjon meg isteni fölséged. Áldjon meg a te termékeny emberséged. Legyen áldása oly hathatós, hagyja isteni bôkezûséged rajtam áldásodnak oly világos jeleit, hogy gyôzhetetlen szeretettel felbonthatatlanul veled legyek és régi magamat egészen elhagyjam. Tégy tökéletessé szeretetedben. Add, hogy kedves legyek elôtted lelkem alázatával, testvéri szeretettel, tiszta egyszerûséggel, alázatos szeméremmel, szívem ártatlanságával, érzékeim ôrzésével, életem szentségével, készséges szófogadással, édes türelemmel, lelki fegyelmezettséggel, önkéntes szegénységgel, szent szelídséggel, jó lelkiismerettel, érett erkölcseimmel, vidám elmével, minden igazságban, szilárd hittel, szent kitartással, erôs reménnyel, teljes szeretettel, a te szeretetednek boldog bevégzésével. Add, hogy szívem tövisbokra az erények paradicsomává, a tökéletesség virágos kertjévé változzék; legyen, mint a termôföld, melybôl béke, szentség, jámborság sarjad, amelyen rajt az Isten áldása.

Szerelmes Jézusom, maradj mindvégig mellettem, hogy szívem szüntelen nálad legyen. Legyen enyém a te szereteted oszthatatlanul és áldd meg kimúlásomat. Ha majd elhagyom a test börtönét, lelkem szüntelen benned nyugodjék. Amen.

U. i. o. gl. D.


Jegyzetek

[1]	Szószerint: gyapját
[2]	A püspök hívó szózata a szûzavatáskor
[3]	A Pontificale Romanum-ból -- a szüzek avatása
[4]	A szentáldozásban
[5]	A szertartást végzô fôpap háromszoros felszólítása: Venite: Jöjjetek.
[6]	Énekek éneke 8,7
[7]	Zsolt 17,2
[8]	Zsolt 17,4
[9]	Malach 4,2
[10]	A görög abc elsô betûje. -- A betûmisztikában a három elsô betû a három isteni személyt, a többi a teremtmények sorát, az utolsó az Istenbe való visszatérést jelenti.
[11]	A görög abc utolsó betûje.
[12]	Szószerint: mint csirke a tojáshéjban
[13]	A Titkos jelenések 3. és 4. fejezete említi az ég ezen lakóit.


Szószerint: gyapját


A püspök hívó szózata a szûzavatáskor


A Pontificale Romanum-ból -- a szüzek avatása


A szentáldozásban


A szertartást végzô fôpap háromszoros felszólítása: Venite: Jöjjetek.


Énekek éneke 8,7


Zsolt 17,2


Zsolt 17,4


Malach 4,2


A görög abc elsô betûje. -- A betûmisztikában a három elsô betû a három isteni személyt, a többi a teremtmények sorát, az utolsó az Istenbe való visszatérést jelenti.


A görög abc utolsó betûje.


Szószerint: mint csirke a tojáshéjban


A Titkos jelenések 3. és 4. fejezete említi az ég ezen lakóit.


A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár bemutatása
A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár

	Isten hozta a Pázmány Péter Elektronikus Könyvtárban, a magyarnyelvû keresztény irodalom tárházában! A Könyvtár önkéntesek munkájával mindenki számára elektronikus formában terjeszti Isten Igéjét. A Könyvtár bemutatása


A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár bemutatása

Célkitûzés

Állomány

Irányítás, központ

A Könyvtár használata, a könyvek formája

A Könyvtárban található file-ok neve

A file-ok felhasználási módjai

Hogyan lehet a könyvekhez hozzájutni?

A Könyvtár használatának jogi kérdései

Hogyan lehet a Könyvtár gyarapodásához hozzájárulni?

Megkötések a szöveg formájára

Érdeklôdés/Javaslat

Minôség -- állandó javítás

A könyvtár mottója

Célkitûzés

A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár (PPEK) célja az, hogy mindenki számára hozzáférhetôvé tegye a teljes magyarnyelvû katolikus egyházi, lelki irodalmat elektronikus formában. A lelkipásztori munka támogatása mellett elôsegíti az egyházi kutatómunkát, könyvnyomtatást és az írott, magyar keresztény értékek bemutatását, megôrzését, terjesztését. A könyvállomány mindenki számára ingyenesen rendelkezésre áll az Internet hálózaton keresztül. Egyházi intézményeknek és személyeknek postán is elküldjük a kért anyagot.

Állomány

Minden szabadon másolható, szerzôi jogvédelem alá nem esô egyházi és vallási vonatkozású kiadvány része lehet a Könyvtárnak: a Szentírás (többféle fordításban), imakönyvek, énekeskönyvek, kódexek, pápai dokumentumok, katekizmusok, liturgikus könyvek, teológiai munkák, szentbeszéd-gyûjtemények, keresztutak, lelkigyakorlatok, himnuszok, imádságok, litániák, istenes versek és elbeszélések, szertartás-könyvek, lexikonok, stb.

Irányítás, központ

Központ:	St. Stephen's Magyar R.C. Church
	223 Third St., Passaic, NJ 07055, USA
	(Az Egyesült Államok New Jersey államában levô Szent István Magyar Római Katolikus egyházközség)
Levelezés:	Felsôvályi Ákos
	322 Sylvan Road
	Bloomfield, NJ, 07003, USA
	Tel: (973) 338-4736
	Fax: (973) 338-5330
	e-mail: felso@comcast.net
A Könyvtár használata, a könyvek formája

Ebben az elektronikus könyvtárban nincs olvasóterem, hanem a szükséges könyveket ki kell venni (vagyis ,,letölteni''). Letöltés után mindenki a saját számítógépén olvashatja, ill. használhatja fel a szöveget. A hálózaton keresztül böngészni, ill. olvasni drága és lassú. A saját személyi számítógép használata a leggyorsabb és legolcsóbb, a könyv pedig az olvasó birtokában marad. Azoknak, akik nem rendelkeznek Internet-kapcsolattal, postán elküldjük a kért könyveket. Ebbôl a könyvtárból ügy kölcsönözhetünk, hogy nem kell (és nem is lehet) a kikölcsönzött könyveket visszaadni!

	A Könyvtár a kiadványokat kétféle alakban adja közre:
1.	formálatlan szövegként, ami a további feldolgozást (könyvnyomtatás, kutatómunka) teszi lehetôvé szakemberek számára és
2.	a Windows operációs rendszer Súgó (,,Help'') programjának keretében, ami a könnyû olvasást és felhasználást teszi lehetôvé mindenki számára (a szövegek -- külön begépelés nélkül -- egy gombnyomással egy szövegszerkesztô programba vihetôk át, ahol azután szabadon alakíthatók).
A Könyvtárban található file-ok neve

Minden kiadvány négyféle file formában található meg a Könyvtárban: text file (formálatlan változat), help file (,,Súgó'' formátum), sûrített text file és sûrített help file. Ezenkívül minden help file-hoz tartozik egy ikon file.

Minden file nevének (file name) a két utolsó karaktere a verziószám (01 az elsô változaté, 02 a másodiké, stb). A file nevének kiterjesztése (file extension) mutatja a file típusát:

	txt:	text file,
	zpt:	sûrített text file,
	hlp:	help file,
	zph:	sûrített help file és
	ico:	a Help file-hoz tartozó icon file.

Például a Vasárnapi Kalauz címû könyv elsô változatának (,,01'') négy formája: VASKAL01.TXT, VASKAL01.HLP, VASKAL01.ZPT, VASKAL01.ZPH; az ikon file pedig: VASKAL01.ICO.

A sûrítést a legelterjedtebb sûrítô programmal, a PKZIP/PKUNZIP 2.04 DOS változatával végezzük. A sûrítés nagymértékben csökkenti a file nagyságát, így a letöltés/továbbítás sokkal gyorsabb, olcsóbb. A file-t használat elôtt a PKUNZIP program segítségével kell visszaállítani eredeti formájába. (Például a  "PKUNZIP  VASKAL01.ZPH" utasítás visszaállítja az VASKAL01.HLP file-t.)

A file-ok felhasználási módjai

Mivel minden mûvet kétféle formában ad közre a Könyvtár, a következô kétféle felhasználási mód lehetséges.

1. A text file felhasználása

Ez a file formálatlanul tartalmazza az anyagot. A felhasználó betöltheti egy szövegszerkesztô programba, és ott saját ízlése, szükséglete szerint formálhatja. Például ha az anyagot ki akarjuk nyomtatni könyv alakban (feltéve, hogy az szabadon publikálható), akkor ebbôl a text file-ból könnyen  elô tudjuk állítani a nyomdakész változatot.

Vigyázat! A text file minden sora sorvég-karakterrel végzôdik, ezeket elôbb el kell távolítanunk, és csak utána szabad a formálást elkezdenünk.

A szövegben a kezdô idézôjelet két egymást követô vesszô, a felsô idôzôjelet két egymást követô aposztrófa és a gondolatjelet két egymást követô elválasztójel képezi (lásd a szöveg formájára vonatkozó megkötéseket késôbb).

Az egyes fejezeteket csupa egyenlôségjelbôl álló sorok választják el egymástól. A file eleje ezt az ismertetést tartalmazza a Könyvtárról.

Ezt a text file-t felhasználhatjuk szövegelemzésre is, amihez természetesen szükségünk van valamilyen elemzô programra.

2. A,,súgó'' file felhasználása

Ez a file formátum igen egyszerû olvasást, felhasználást tesz lehetôvé a Windows operációs rendszerben megszokott ,,súgó'' programok formájában. (Az ajánlott képernyô felbontás VGA.)

Az elektronikus könyv legnagyobb elônye az, hogy a szöveg elektronikus formában áll az olvasó rendelkezésére. A ,,Másol'' gombbal a teljes fejezet átvihetô a vágóasztalra [Notepad]) és onnan a szokásos módon: ,,Szerkesztés'' és ,,Másol'' [Edit és Paste] paranccsal bármilyen Windows szövegszerkesztôbe. Ugyanezt érjük el a Ctrl+Ins gombok együttes lenyomásával is. Ha nem akarjuk a teljes szöveget átvinni, akkor használjuk a ,,Szerkesztés'' [Edit] majd a ,,Másol'' [Copy] utasítást a program menüjérôl, minek következtében a fejezet teljes szövege megjelenik egy Másolás párbeszéd-panelban. A kijelölt szövegrészt a ,,Másol'' utasítás a vágóasztalra [Notepad] viszi, és onnan az elôbbiek szerint folytathatjuk a munkát.

A programból közvetlenül is nyomtathatunk fejezetenként a ,,File'' és ,,Nyomtat'' [Print] utasítással. A nyomtatott szöveg formája kissé eltérhet a képernyôn láthatótól. A nyomtatott szöveg betûtípusa ,,Arial'', betûmérete 10 pontos. Ha más formátumra, betûtípusra vagy -nagyságra van szükségünk, akkor vigyük elôbb a szöveget a szövegszerkesztô programunkba, ott állítsuk be a kívánt formátumot, és utána nyomtassunk.

	Ahhoz, hogy a ,,súgó'' file-t használni tudjuk, a következôket kell tennünk (a ,,Vasárnapi kalauz'' címû könyvvel mutatjuk be a lépéseket).
1.	A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtárból töltsük le a VASKAL01.HLP és a VASKAL01.ICO file-okat a saját gépünk ,,C:\PAZMANY'' nevû alkönyvtárába. (A VASKAL01.HLP helyett letölthetjük a sokkal kisebb VASKAL01.ZPH file-t is, de akkor letöltés után ki kell bontanunk a "PKUNZIP VASKAL01" utasítással.)
2.	Készítsünk egy programindító ikont. A Programkezelôben kattintsunk elôször a ,,Pázmány Péter E-Könyvtár'' nevû programcsoportra. (Ha az még nincs felállítva, akkor hajtsuk végre a fejezet végén leírt ide vonatkozó utasításokat.) Ezután válasszuk a ,,File'', ,,Új'' és ,,Program'' utasításokat a menürôl. A párbeszed-panelban a következôket gépeljük be:
	Megnevezés:	Vasárnapi Kalauz
	Parancssor:	WINHELP C:\PAZMANY\VASKAL01.HLP
	Munkakönyvtár:	C:\PAZMANY
	Ezután kattintsunk az ,,Ikon'' nevû utasításra, és adjuk meg a C:\PAZMANY\VASKAL01.ICO file-t.

Ha ezután rákattintunk az így felállított ikonra, a program elindul, és olvashatjuk a könyvet.

A ,,Pázmány Péter E-Könyvtár'' nevû programcsoport felállítása:

A Programkezelô menüjérôl válasszuk a ,,File'', ,,Új'' és ,,Programcsoport'' utasítást. A párbeszéd-panelban a következôt gépeljük be:

	Megnevezés:	Pázmány Péter E-Könyvtár
Ezután zárjuk be a párbeszéd-panelt.

Hogyan lehet a könyvekhez hozzájutni?

A könyveket bárki elektronikus úton letöltheti a Könyvtárból (lásd a Könyvtár Internet címét) vagy postán megrendelheti (lásd a postai címet). Egyházi intézményeknek és személyeknek ingyen küldjük el a könyveket, mások a rendeléssel együtt 3 dollárt vagy annak megfelelô pénzösszeget küldjenek a lemez- és postaköltség megtérítésére.

A Könyvtár használatának jogi kérdései

Az általános elvek a következôk:

1.	A Könyvtár mindenkinek rendelkezésére áll személyes vagy tudományos használatra. Ha a Könyvtár anyagát publikációban használják fel, akkor kérjük az alábbi hivatkozás használatát:

,,A szöveg eredete a Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár -- a magyarnyelvû keresztény irodalom tárháza.''

2.	Egyházi intézmények és személyek kereskedelmi célokra is ingyenesen használhatják a Könyvtár anyagát, csak azt kérjük, hogy a kiadványuk elején helyezzék el az elôbbi utalást. A Könyvtár fenntartja magának azt a jogot, hogy eldöntse: ki és mi minôsül egyházi személynek, ill. intézménynek. Kérjük, keresse meg ez ügyben a Könyvtárat.

3.	Ha a Könyvtár kiadványait nem egyházi intézmény vagy személy kereskedelmi célokra használja fel, akkor az elôbbi utalás feltüntetésén kívül még kérjük a haszon 20%-át a Könyvtár számára átengedni. A befolyt összeget teljes egészében a Könyvtár céljaira használjuk föl.

Elôfordulhat, hogy ezek az elvek bizonyos könyvekre nem vonatkoznak, mert a szerzôi jog nem a Könyvtáré. Az ilyen könyv része az állománynak, lehet olvasni, lelkipásztori munkára felhasználni, de kinyomtatása, -- bármilyan formában --, tilos. Az ilyen jellegû korlátozások minden könyvben külön szerepelnek. (Lásd a könyvek elektronikus változatáról szóló fejezetet!)

Hogyan lehet a Könyvtár gyarapodásához hozzájárulni?

Minden pénzügyi támogatást hálásan köszönünk, és a központi címre kérjük továbbítani. Az anyagi támogatásnál is fontosabb azonban az az önkéntes munka, amellyel állományunkat gyarapíthatjuk.

 Kérünk mindenkit, akinek a magyar katolikus egyház sorsa és az egyetemes magyar kultúra ügye fontos, hogy lehetôségeinek megfelelôen támogassa a Könyvtár munkáját. A munka egyszerû, bárki, -- aki már használt szövegszerkesztô programot --, részt vehet benne.

Hogyan lehet az állomány gyarapításában részt venni?

A munka egyszerûen egy-egy könyv szövegének számítógépbe való bevitelét jelenti. Elôször optikai beolvasással (szkennolással), automatikus úton, egy nyers szöveget készítünk, amit aztán az önkénteseknek ki kell javítaniuk. A munka lépései így a következôk:

1.	Ellenôrizzük, hogy a kiválasztott könyv szabadon másolható-e (nem esik-e szerzôi jogvédelem alá), vagy meg lehet-e kapni a Könyvtár számára a másolás jogát. Ez ügyben vegyük fel a kapcsolatot a Központtal.
2.	Ellenôrizzük, hogy a könyvet még nem kezdte-e el senki begépelni. Ez ügyben is vegyük fel a kapcsolatot a Központtal. A Könyvtár állandóan tájékoztat a begépelés alatt álló munkákról.
3.	A könyvet küldjük el a Központnak, ahol optikai beolvasással elkészítik a nyers szöveget.
4.	A Központ visszaküldi a nyers szöveget egy számítógépes lemezen a könyvvel együtt. A nyers szöveget tetszôleges szövegszerkesztô-formában lehet kérni. Ha az eredeti kiadvány nem alkalmas optikai beolvasásra (rossz minôség, régies betûtípusok stb. miatt), akkor az önkéntesnek kell a nyers szöveget is begépelnie.
5.	Végezzük el a nyers szöveg ellenôrzését és javítását. Ez a munka legidôigényesebb része, és ettôl függ a végleges szöveg helyessége! Kövessük a szöveg formájára vonatkozó megállapodásokat (lásd a következô részt).
6.	A kész szöveget küldjük vissza lemezen a Központnak.
7.	A Könyvtár ezután elkészíti a kívánt file-formákat és a könyvet behelyezi a Könyvtár állományába.
Megkötések a szöveg formájára

Mivel mindenki számára hozzáférhetô módon kell a szövegeket tárolnunk, egyszerûségre törekszünk. Általános szabály az, hogy semmilyen tipográfiai karaktert vagy kódot nem használunk, csak a billentyûzetrôl bevihetô karakterek szerepelhetnek a szövegben. A szöveg készítésekor kérjük a következô megállapodásokat betartani:

1.	Margó: 1 hüvelyk (2.54 cm) bal- és jobboldalt.
2.	Betûtípus: Arial, 10 pontos.
3.	Alsó idézôjel: két vesszô szóköz nélkül,
	felsô idézôjel: két aposztrófa szóköz nélkül,
	gondolatjel: két elválasztójel szóköz nélkül,
	idézôjel idézôjelen belül: aposztrófa (alsó és felsô idézôjelként egyaránt).
4.	Tabulátor karakter megengedett (a tabulátorokat fél hüvelyk, azaz 1.27 cm távolságra kell  egymástól beállítani).
5.	Semmilyan más formálási kód nem megengedett.
6.	Lábjegyzet helyett szögletes zárójelbe kerüljenek a hivatkozások száma (pl. [1]), és a hozzátartozó magyarázatok a file legvégén egymás után, mindegyik új sorban kezdve.
Érdeklôdés/Javaslat

A már meglevô állományról, a készülôfélben levô könyvekrôl, az önkéntes munka lehetôségeirôl és a Könyvtár legújabb híreirôl a következô címeken lehet tájékoztatót kapni:

1. levél:	St. Stephen's Magyar R.C. Church
	223 Third St., Passaic, NJ 07055-7894, USA

2. elektronikus posta (e-mail): felso@comcast.net

3. elektronikus hálózat (World Wide Web):	http://www.communio.hu/ppek vagy
	http://www.piar.hu/pazmany
Minôség -- állandó javítás

A Könyvtár állományának minôségét állandóan javítjuk, újabb és újabb változatokat bocsátunk közre (a file nevének utolsó két karaktere a változat számát jelenti). Kérjük ezért a Könyvtár minden tagját, olvasóját, hogy jelentsen minden felfedezett szöveghibát. A levélben (postai vagy elektronikus levélben egyaránt), közöljük az új, javított sort az ôt megelôzô és követô sorral együtt. Így a szövegkörnyezetben elhelyezve, könnyû lesz a hibát megtalálni és javítani. Miután a file új változata (új verziószámmal) felkerült a Könyvtárba, a régit töröljük.

Kérjük, a könyvekkel és a Könyvtár munkájával kapcsolatos észrevételeit, javaslatait, kritikáját közölje velünk! Segítségét hálásan köszönjük.

A könyvtár mottója egy szentírási idézet

Ha ugyanis az evangéliumot hirdetem, nincs mivel dicsekednem, hiszen ez a kötelességem. Jaj nekem, ha nem hirdetem az evangéliumot! Ha önszántamból teszem, jutalmam lesz, ha nem önszántamból, csak megbízott hivatalnok vagyok. (1Kor 9,16-17)