Copyright: Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár


Címoldal
	Gerely József Kis képes biblia Jézus Krisztus születése, élete, halála és feltámadása (Újszövetség) Tartalomjegyzék


Jézus élete az evangéliumok alapján

(Készült Gerely: Kis képes biblia. III-VI. könyvének felhasználásával)

Jézus Krisztus születése, élete, halála és feltámadása. (Újszövetség)


Szerzõ: Gerely József

Cím: Kis képes biblia. A Budapest-székesfõvárosi elemi iskolák 1-2. osztálya

részére. 28. kiad.

Lelõhely: A 116629

Kiadás: Bp. Szent István-Társ, 1938

Könyvtár: JATE Egyetemi Könyvtár


Tartalomjegyzék

A könyv elektronikus változata

Jézus születésének elôzményei

1. Zakariás látomása

2. Az Úr angyala megjelenik Máriának

3. Mária meglátogatja Erzsébetet

4. János születése

Jézus születése

1. Télre járt már az idô, midôn

2. A Megváltó születése éjjelén

3. Az isteni Gyermek születése után nyolcadnapra

A napkeleti bölcsek

1. Midôn a kis Jézus született,

2. Múltak a napok, és Heródes

3. Mikor végre a gonosz Heródesnek

4. Heródes halála után

A tizenkétéves Jézus a templomban

Elôkészületek Jézus nyilvános mûködéséhez

1. Jézus megkezdi mûködését

2. Keresztelô szent János, az Úrnak elôhírnöke

3. János megkereszteli Jézust

4. A sátán megkísérti Jézust

5. Keresztelô János bizonyságot tesz Jézusról

6. Jézus elsô tanítványai

7. A 12 apostol

Jézus elsô csodatette a kánai menyegzôn

Jézus Jeruzsálemben

1. Jézus kiûzi a kalmárokat a templomból

2. Ekkor néhány zsidó

3. Nikodémus tanítást nyer Jézustól

Jézus mûködése Galileában

A csodálatos halfogás

Jézus meggyógyít egy inaszakadtat

Jézus beszéde a hegyen

1. Jézus elôször a nyolc boldogságot

2. Jézus ezután a jócselekedetekrôl

3. Arról, hogy mi legyen a jó kereszténynek legfôbb gondja,

4. A felebarát szeretetérôl

5. Sok tanítás s üdvös intés után

Jézus és a kafarnaumi százados

A naimi ifjú feltámasztása

A bûnbánó Magdolna

Jézus lecsendesíti a vihart

Jézus életre kelti Jairusz leányát

Keresztelô szent Jánosnak halála

Jézus csodálatosan megvendégel 5000 embert

Jézus Kafarnaumban

1. Jézus a vízen jár

2. Jézus ígéretet tesz az Oltáriszentségrôl

Jézus Pétert választja ki egyházának fejéül

Jézus a Tábor-hegyen megdicsôül

Mária és Márta

A farizeusok Jézus ellen törnek

Jézus feltámasztja Lázárt

Jézus utolsó útja Jeruzsálembe

1. A zsidó fôtanács Jézus életére tör

2. Jézus megjövendöli szenvedését, halálát és feltámadását

3. Jézus szeretete a gyermekek iránt

4. Jézus ünnepiesen bevonul Jeruzsálembe

Jézus utolsó nyilvános tanításai

1. A császári adó

2. A fôparancsolat

3. A felebarát

4. A szegény özvegy két fillérje

Az áruló Júdás a fôtanácsnál

Az utolsó éjszaka

1. Az utolsó vacsora

2. Jézus elbúcsúzik tanítványaitól

3. Jézus az Olajfák hegyén

4. Jézus elfogatása

5. Jézus a fôtanács elôtt

6. Péter tagadása és bûnbánata

7. Júdás kétségbeesése

Jézus elítélése, kínszenvedése és kereszthalála

1. Jézus Pilátus elôtt

2. Jézus Heródes elôtt

3. Pilátus meg akarja menteni Jézus életét

4. Az Úr Jézust megkínozzák

5. Pilátus halálra ítéli Jézust

6. A keresztút

7. Jézust keresztre feszítik

8. Az Úr Jézus hét szava és halála a keresztfán

Jézust sírba teszik

1. Jézus lelke

2. Esteledett. A katonák eltávoztak

3. A papi fejedelmek és a farizeusok

Jézus föltámad

1. Vasárnap hajnalán

Negyven nap a föltámadás után

1. Az Úr Jézus bûnbocsátó hatalmat ad apostolainak

2. A hitetlen Tamás

3. Jézus Pétert az Egyháznak fejévé rendeli

4. Az apostolok küldetése

Jézus mennybe megy

A képek jegyzéke


A könyv elektronikus változata

Ez a program a Szent István Társulatnál 1938-ban megjelent elemi iskolásoknak készült Kis képes biblia 3--6. osztályosoknak szóló köteteinek elektronikus változata. Az elektronikus változat a Szent István Társulat engedélyével készült. A könyvet lelkipásztori célokra a Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár szabályai szerint lehet használni. Minden más szerzôi jog a Szent István Társulaté.

A képeket és a szöveget Veres Tamás vitte számítógépre az eredeti szerkezeti megoldás felhasználásával és a mai helyesíráshoz igazítva. A nyomtatott könyv apróbetûs részeit a program bekeretezve hozza. A program csak 256 színû képernyôbeállítás mellett tudja a képeket hitelesen mutatni, ha ennél kevesebb szín van definiálva, a képek torzítva jelennek meg. Ebben az esetben állítsa át a képernyôt legalább 256 színre és indítsa újra a programot.

A program képanyagát a Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár külön is rendelkezésre bocsátja. A képek különálló JPG típúsú grafikus állományokban találhatók meg a KKBIBKEP.ZIP nevû tömörített állományban. A következô táblázat ismerteti a KKBIBKEP.ZIP-be tömörített grafikus állományokat.

Kattintson a kép címére vagy a file nevére, hogy meglássa a képet.

	A kép címe	A file neve	A file mérete (byte-ban)
1.	Az Úr angyala megjelent Máriánál	abra1.jpg	73.967
2.	Az Úr angyala megjelent a pásztoroknak	abra2.jpg	78.619
3.	A pásztorok imádják a kis Jézust	abra3.jpg	80.225
4.	A napkeleti bölcsek megérkeznek	abra4.jpg	79.662
5.	A szent család Egyiptomba menekül	abra5.jpg	83.668
6.	A tizenkétéves Jézus a templomban	abra6.jpg	68.206
7.	Keresztelô szent János megkereszteli Jézust	abra7.jpg	86.643
8.	Jézus kiûzi a kalmárokat a templomból	abra8.jpg	79.702
9.	Jézus tanítást ad Nikodémusnak	abra9.jpg	66.938
10.	Jézus betegeket gyógyít	abra10.jpg	90.005
11.	Jézus beszédet tart a hegyen	abra11.jpg	92.120
12.	Jézus feltámasztja a naimi ifjút	abra12.jpg	86.995
13.	A bûnbánó Magdolna	abra13.jpg	73.017
14.	Vihar a Genezáret-tavon	abra14.jpg	68.609
15.	Jézus életre kelti Jairusz leányát	abra15.jpg	83.627
16.	Jézus a vízen jár	abra16.jpg	71.035
17.	Jézus Péter választja ki egyházának fejéül	abra17.jpg	79.692
18.	Jézus a Tábor-hegyen megdicsôül	abra18.jpg	83.196
19.	Jézus feltámasztja Lázárt	abra19.jpg	77.286
20.	Jézus szeretete a gyermekek iránt	abra20.jpg	88.899
21.	Jézus ünnepélyesen bevonul Jeruzsálembe	abra21.jpg	81.285
22.	Az irgalmas szamaritánus	abra22.jpg	83.541
23.	A szegény özvegy két fillérje	abra23.jpg	71.293
24.	Az utolsó vacsora	abra24.jpg	82.502
25.	Jézust elfogják	abra25.jpg	77.176
26.	Péter és Júdás	abra26.jpg	91.010
27.	Jézust megkorbácsolják	abra27.jpg	82.467
28.	A zsidók Jézus halálát kívánják Pilátustól	abra28.jpg	84.793
29.	A keresztút	abra29.jpg	78.961
30.	Jézus a kereszten	abra30.jpg	76.770
31.	Jézust sírba helyezik	abra31.jpg	87.439
32.	Jézus föltámad	abra32.jpg	72.606
33.	Jézus megmutatja sebeit a hitetlen Tamásnak	abra33.jpg	72.558
34.	Jézus mennybe száll	abra34.jpg	73.438


Jézus születésének elôzményei

1. Zakariás látomása

Heródes királynak idejében élt Júdeában egy Zakariás nevû pap, kinek feleségét Erzsébetnek hívták. Mind a ketten igazak és szentek voltak Isten elôtt és az Úrnak parancsait hûségesen megtartották. Gyermekük azonban nem volt; pedig már idôsek voltak. Azért sokszor kérték Istent, hogy adjon nekik gyermeket.

A zsidó papok fölváltva végezték szolgálatukat a templomban. Történt, hogy Zakariásra került a sor, hogy egy hétig szolgáljon az Úrnak. Zakariás bement a szentélybe, hogy tömjénáldozatot mutasson be Istennek. Egyszerre az oltár mellett megjelent az Úrnak egyik fôangyala, Gábriel. Zakariás megijedt, az angyal pedig így szólott:

-- Ne félj, Zakariás! Isten meghallgatta könyörgésedet. Fiad fog születni s János lesz a neve. Nagy lesz ô az Úr elôtt s már születése elôtt betelik a Szentlélekkel. És a Megváltó elôtt fog járni, hogy a népet elôkészítse.

Ezután az angyal eltûnt; Zakariás pedig, elvégezvén szolgálatát, hazatért.

2. Az Úr angyala megjelenik Máriának

Galileának Názáret nevû kis városában egy istenfélô, szent szûz élt. Mária volt a neve és egy jámbor ácsmesternek, Józsefnek volt jegyese. Mind a ketten Dávid király családjából származtak. Mária mindennél jobban szerette a jó Istent és igen sokat imádkozott.

Az Úr angyala megjelent Máriánál

(Hat hónappal Zakariás látomása után) Isten elküldte Gábor fôangyalt Máriához és az angyal így szólt:

-- Üdvözlégy malaszttal teljes! Az Úr van teveled. Áldott vagy te az asszonyok között.

Mária megijedt, de az angyal bátorította, mondván:

-- Ne félj, Mária, mert kegyelmet találtál Istennél! Fiad fog születni, kit Jézusnak nevezel. Nagy lesz ô és Isten fiának fog hivatni; uralkodni fog s országának nem lesz vége.

Mária mondta az angyalnak:

-- Miképpen lesz ez?

Az angyal erre így felelt:

-- A Szentlélek száll tereád.

A boldogságos Szûz Mária erre alázatosan így szólt:

-- Íme, az Úr szolgáló leánya; legyen a te igéd szerint.

Erre az angyal eltûnt; Mária pedig a földre borult és imádta Istent, aki olyan jóságos volt iránta.

Az Úr angyala Józsefnek is megjelent és így szólt:

-- József, Dávid fia, vedd Máriát magadhoz. A Szentlélek szállt reája és fia fog születni. S a fiúnak Jézus (azaz ,,Üdvözítô'') legyen a neve, mert ô váltja meg népét a bûntôl.

3. Mária meglátogatja Erzsébetet

Nemsokára aztán, hogy az angyal örvendetes híradását vette, Mária útnak indult. Júdeának hegyes-völgyes vidékére ment, hogy rokonát, Erzsébetet, meglátogassa. Mikor bement Zakariás házába, szíves üdvözléssel köszöntötte rokonát. És Erzsébet betelvén a Szentlélekkel, örvendezve kiáltotta:

-- Áldott vagy te az asszonyok között, és áldott a te méhednek gyümölcse! Honnét az a nagy kegyelem, hogy Uramnak Anyja jön énhozzám?

A szent Szûz erre gyönyörû szép dicsérettel magasztalta Istent, e szavakkal kezdvén:

-- Magasztalja az én lelkem az Urat, ki megtekintette szolgálója alázatát. Íme, mostantól boldognak hirdet engem minden nemzedék.

Mária csaknem három hónapig maradt Erzsébetnél és azután hazatért.

4. János születése

Amint az Úr megígérte, Erzsébetnek nemsokára fia született, kinek János lett a neve. És az öreg Zakariás boldog szívvel dicsérte az Úristent.

A boldogságos Szûz Mária az, aki az Úr szavai szerint, a sátán fejét eltiporja. ---- Izajás próféta megjövendölte, hogy a Szûznek fia lesz és ez Isten lesz. -- Malakiás próféta pedig Jánosról, az Úr elôhírnökérôl, jövendölt. -- A Fiúisten otthagyta égi dicsôségét, hogy a bûnös emberiség segítségére siessen; így tett Jézus elôképe, Mózes is, aki otthagyta a királyi palota fényét, hogy atyafiait védelmébe vehesse.


Jézus születése

1. Télre járt már az idô, midôn

Józsefnek és Máriának Betlehembe kellett utazniuk Augusztus, a római császár, ugyanis meg akarta számláltatni országának összes népeit és azért megparancsolta, hogy mindenki oda menjen, ahová való. József és Mária Dávid királytól származtak és ezért Betlehembôl (Dávid városából) valók voltak. Oda kellett tehát menniük. Betlehem azonban kis városka volt, és mire ôk odaértek, akkor már minden lakást elfoglaltak mások. Csak éppen egy istálló volt még üres. Nem tehettek egyebet, behúzódtak oda. És íme, itt született éjjel a kis Jézus, az Isten Fia, kirôl az Úr angyala szólott Máriának. Mária pólyába takarta az isteni Kisdedet és jászolba fektette.

2. A Megváltó születése éjjelén

kint a mezôn a pásztorok nyájaikat ôrizték. Egyszerre nagy fényességgel megjelenik elôttük az Úr angyala. A pásztorok megijedtek, de az angyal így szólt:

Az Úr angyala megjelent a pásztoroknak

-- Ne féljetek! Nagy örömhírt hozok: ma született Jézus, a Megváltó, Dávid városában. Ott fogjátok ôt találni egy istállóban, pólyába takarva és jászolba fektetve.

Az angyal elhallgatott, és sok más angyal szállt alá az égbôl. Az angyal-sereg szépségesen énekelte e szavakat:

-- Dicsôség a magasságban Istennek és békesség a földön a jó embereknek!

Az öröm-ének végeztével az angyalok eltûntek. A pásztorok ekkor Betlehembe mentek. Az istállóban csakugyan megtalálták a kis Jézust pólyába takarva, jászolba fektetve. Rögtön leborultak és jámbor szívvel imádták az isteni Kisdedet.

A pásztorok imádják a kis Jézust

3. Az isteni Gyermek születése után nyolcadnapra

kapta a Jézus nevét. Mikor pedig a kis Jézus 40 napos lett, Mária Józseffel együtt fölvitte ôt a templomba, hogy a törvény rendelése szerint bemutassák s fölajánlják az Úrnak.

A templomba jött ekkor egy istenfélô öregember: Simeon, aki igen vágyakozott a Megváltó után, és akinek a Szentlélek kijelentette, hogy amíg az Úr Fölkentjét meg nem látta, addig meg nem hal. És íme, Simeon a karjaira vette a kis Jézust s örvendezve, mondotta:

-- Már most, Uram, bocsásd el a Te szolgádat békességben, mert szemeim meglátták az Üdvözítôt.

Mikeás próféta megjövendölte, hogy a Megváltó Betlehemben fog születni; Aggeus pedig, hogy nagyobb lesz az új templomnak dicsôsége, mert látni fogja a Megváltót. Mint Jézus, úgy az Ô elôképe, Dávid is Betlehemben született s ifjúságát elvonulva töltötte.


A napkeleti bölcsek

1. Midôn a kis Jézus született,

egy ragyogó fényes csillag jelent meg az égen. Messze földön, amerrôl a nap fölkél, élt három bölcs király. Mikor ezek meglátták a csillagot, mindjárt tudták, hogy megszületett a Megváltó. Mert már régi jövendölés volt az, hogy ha a Megváltó születik, egy fényes csillag fog feltûnni az égen.

A három bölcs tehát útnak indult, hogy fölkeressék a kis Jézust. Arra mentek, amerre a csillag volt. Addig mentek, míg Jeruzsálembe, a zsidóknak fôvárosába érkeztek, melyben Heródes, a zsidók királya lakott.

A bölcsek így kérdezôsködtek:

-- Hol van a zsidóknak most született királya?

Mikor Heródes ezt meghallotta, nagyon megijedt, mert azt hitte, hogy Jézus az ô országában lesz király (pedig Jézus az Isten országának királya). De Heródes sem tudta, hogy hol született a Megváltó. Azért rögtön összehívta a papokat és írástudókat és megkérdezte ôket. Ezek elôvették a Szentírást, és azt olvasták benne, hogy a Megváltó Betlehemben születik.

Heródes ekkor magához hívatta a bölcseket és így szólt hozzájuk:

-- Menjetek Betlehembe, és ha megtaláltátok a gyermeket, üzenjétek meg, hogy én is elmenjek ôt imádni.

A gonosz Heródes azonban hazudott, mert ô nem imádni, hanem megölni akarta a kis Jézust.

A három bölcs elindult Betlehem felé. Midôn odaérkeztek, a csillag éppen a szent család lakóhelye fölött ragyogott. Bementek, és csakugyan ott találták a kis Jézust édesanyja ölében. Leborultak tehát, átadták ajándékaikat (tömjént, aranyat és mirhát) és imádták az isteni Gyermeket.

A napkeleti bölcsek megérkeznek

2. Múltak a napok, és Heródes

várva-várta, mikor jönnek már vissza a bölcsek. De azok nem jöttek, mert az Úristen álmukban megparancsolta nekik, hogy ne menjenek vissza Heródeshez. Ôk tehát más úton mentek haza.

3. Mikor végre a gonosz Heródesnek

elfogyott a türelme, katonákat küldött Betlehembe, hogy öljenek meg minden fiút, aki még nem kétéves. Azt gondolta, hogy köztük lesz a Jézuska is. A katonák csakugyan meg is ölték a szegény, kis ártatlanokat. De a kis Jézus nem volt közöttük, mert Józsefnek már elôbb egy angyal jelent meg álmában és így szólt:

-- Kelj föl! Vedd a Gyermeket és Anyját és fuss velük Egyiptomba.

József rögtön engedelmeskedett, és a szent család Egyiptomba menekült.

A szent család Egyiptomba menekül

4. Heródes halála után

Jézus és szülei megint visszajöttek, de nem Betlehembe, hanem Názáretbe.

Názáretben a kis Jézus csöndesen elvonulva élt szüleivel. Szelíd, kedves és jó gyermek volt; engedelmes és jámbor magaviseletével példát adott a város többi gyermekeinek, és mindenki nagyon szerette ôt.

Jézus elôképe, Mózes is menekült a Fáraó halálos üldözése elôl.


A tizenkétéves Jézus a templomban

A zsidóknak csak egy templomuk volt az egész országban, és pedig Jeruzsálemben. Minden (felnôtt) zsidónak oda kellett mennie a nagy ünnepeken.

Mikor a kis Jézus tizenkétéves lett, szülôi húsvétkor elvitték ôt Jeruzsálembe. Az ünnepek után a zsidók ismét hazamentek. A kis Jézus azonban Jeruzsálemben maradt. De a szülôk ezt kezdetben észre sem vették; mert azt hitték, hogy Jézus a rokonok és ismerôsök között van. Már egynapi utat tettek és csak akkor vették észre nagyijedten, hogy a kis Jézus nincsen velük.

Az aggódó szülôk ekkor visszatértek ismét Jeruzsálembe s mindenfelé keresték az eltûnt gyermeket. Végre harmadnapra megtalálták a templom egyik csarnokában. Ott ült a kis Jézus a tanítók között és kérdezte, meg hallgatta ôket. S a kis Jézus oly szépen és okosan felelt a kérdésekre, hogy mindnyájan elálmélkodtak bölcsességén.

A tizenkétéves Jézus a templomban

Édesanyja így szólt ekkor Jézushoz:

-- Fiam! Miért cselekedtél így velünk? Lásd, (nevelô--) atyád és én bánkódva kerestünk téged.

Az isteni fiú szelíden így felelt:

-- Hogy kereshettetek engem? Nem tudtátok-e, hogy az Atyám házában kell lennem?

E szavakkal Jézus világosan kijelentette, hogy ô Isten Fia.

Jézus ezután visszatért szülôivel Názáretbe. Engedelmes volt és növekedett nemcsak testben, hanem bölcsességben s szeretetben, Isten és az emberek elôtt.


Elôkészületek Jézus nyilvános mûködéséhez

1. Jézus megkezdi mûködését

(Elmúltak az évek és) Jézus 30 éves lett. Eddig visszavonulva élt Názáretben, most azonban eljött annak ideje, hogy megkezdje megváltói mûködését. Jézus tehát elhagyta Názáretet s lement Júdea pusztájába, mely a Jordán folyó mellett van.

2. Keresztelô szent János, az Úrnak elôhírnöke

Ezidôtájt a pusztában egy szent ember tartózkodott. A ruhája teveszôr volt, eledele pedig sáska és erdei méz. János volt, Zakariás fia és az Úrnak elôhírnöke. János buzgón prédikált a köréje gyûlt népnek. Bûnbánatra buzdította az embereket s elôkészítette ôket a Megváltó eljövetelére, mondván:

-- A fejsze már a fák tövére tétetett, és minden fa, amely jó gyümölcsöt nem terem, kivágattatik, és a tûzre vettetik. Tartsatok hát bûnbánatot, mert közel van a mennyeknek országa.

Azokat, kik megbánták és bevallották bûneiket, megkeresztelte a Jordán vizében. Voltak neki tanítványai is; sôt voltak, akik azt hitték, hogy ô az ígért Megváltó. János azonban tagadta ezt, mondván:

-- Nem vagyok én a Krisztus. Ô énutánam jön, bár énelôttem volt, és nem vagyok én méltó az ô saruszíját megoldani.

3. János megkereszteli Jézust

Jézus elment Jánoshoz a pusztába, hogy magát megkereszteltesse. János elôbb alázattal ellenkezett, mondván:

-- Hogyan? Te jössz énhozzám? Inkább énnékem kell teáltalad megkereszteltetnem!

De azután teljesítette Jézus kívánságát. Midôn Jézus kijött a vízbôl s imádkozott, íme, az ég megnyílott, a Szentlélek galamb alakjában Jézusra szállott, és a mennybôl az Atyának e szavai hallatszottak:

-- Ez az én kedves fiam, kiben nekem kedvem telik!

Keresztelô szent János megkereszteli Jézust

4. A sátán megkísérti Jézust

Megkereszteltetése után Jézus elvonult a pusztába és 40 nap, meg 40 éjjel imádkozva böjtölt. Midôn a 40 nap elteltével megéhezett, hozzájárult a kísértô ördög. Testiségre, kevélységre s kapzsiságra próbálta ôt csábítani. Elôször azt mondta a megéhezett Jézusnak, hogy ha Isten Fia, változtassa a köveket kenyerekké. Azután arra ösztönözte, hogy vesse le magát a jeruzsálemi templom tetejérôl és mutassa meg isteni hatalmát azzal, hogy sértetlen marad. Harmadszor egy igen magas hegyre vitte az Urat és megmutatván neki a nagyvilág országait s dicsôségét, így szólott:

-- Ezeket mind neked adom, ha leborulva imádsz engem.

Jézus ellene mondott az ördög minden kísértésének, de most már magát az ördögöt is elkergette, szent haraggal rákiáltván:

-- Távozz tôlem, sátán!

Az ördög erre rögtön eltûnt. És íme, angyalok jöttek Jézushoz és szolgáltak neki.

5. Keresztelô János bizonyságot tesz Jézusról

Jézus a pusztából visszament a Jordánhoz. Midôn János meglátta ôt, így kiáltott a körülállókhoz:

-- Íme, az Isten Báránya, ki elveszi a világnak bûneit. Ez az, akirôl mondottam, hogy utánam jô, bár elôttem volt. Ez az Isten Fia, mert láttam, midôn a Szentlélek galamb alakjában reászállott a mennybôl!

Jézusnak, az új-szövetség áldozati Bárányának elôképe volt az ó-szövetségi húsvéti bárány.

6. Jézus elsô tanítványai

Keresztelô Jánosnak két tanítványa, András és János, követték az Üdvözítôt és tanítványai lettek. Andrásnak volt egy Simon nevû öccse. Fölkereste ôt és így szólt hozzá:

---- Megtaláltuk a Messiást!

Simon megörült és azonnal Jézushoz ment. Jézus ránézett és mondta:

-- Simon, Jónás fia! Ezentúl Péter lesz a neved.

(Péter magyarul annyi, mint: ,,szikla''.)

Másnap Jézus tanítványaival együtt visszaindult Galileába. Útközben találkoztak egy Fülöp nevû emberrel. Jézus így szólt hozzá:

-- Kövess engem!

És Fülöp követte Jézust. Késôbb egy Bertalan nevû derék barátját is az Úrhoz vezette és ez is Jézus tanítványa lett.

Ezek az egyszerû halászemberek voltak Jézus elsô tanítványai, kikhez azután még sokan csatlakoztak.

7. A 12 apostol

Jézus késôbb tizenkettôt kiválasztott tanítványai közül, hogy majd egykor apostolai, vagyis az ô tanításának hirdetôi s egyházának vezetôi legyenek. Jézus apostolai ezek voltak: Simon, aki Péternek neveztetett, és testvére András; János és bátyja, az öregebb Jakab; Fülöp és Bertalan; Máté, a vámos és Tamás; a fiatalabb Jakab és bátyja Júdás, kit Taddeusnak neveztek; végre Buzgó Simon és iskárióti Júdás, aki késôbb elárulta mesterét.


Jézus elsô csodatette a kánai menyegzôn

(Jézus megkezdi nyilvános mûködésének elsô évét.)

(Jézus visszaérkezett Galileába.) Nemsokára egy Kána nevû helységben menyegzô volt, melyre Jézust, édesanyját s tanítványait is meghívták. A nagy lakomán sok vendég volt. Egyszerre azonban elfogyott a boruk, és a háznép nagy zavarba jött. Mária ekkor halkan így szólt Jézushoz:

-- Nincs boruk.

Jézus meghallgatta anyjának kérését és megparancsolta a szolgáknak, hogy töltsenek meg hat nagy kô-edényt vízzel. Miután ezt megtették, Jézus így szólt a szolgákhoz:

-- Merítsetek belôle s vigyétek a násznagynak!

A násznagy megkóstolta az italt és azt találta, hogy ez jobb bor, mint a másik volt. -- Jézus tehát isteni hatalmával a vizet borrá változtatta. Ez volt az ô elsô csodatette, mellyel megmutatta, hogy ô Isten. Azért ekkor igen sokan hittek Ôbenne.


Jézus Jeruzsálemben

(Az elsô húsvét.)

1. Jézus kiûzi a kalmárokat a templomból

Nem sokkal a kánai menyegzô után Jézus fölment Jeruzsálembe, mert közel volt húsvét ünnepe. Megérkezvén a városba, fölment a templomba. A templomnak csarnokában pénzváltók és kereskedôk ültek, akik nagy lármával árulgattak ökröt, bárányt, kost, galambot s mindenfélét, ami csak az áldozathoz szükséges. Mikor Jézus ezt meglátta, kötélkorbácsot ragadott a kezébe s szent haraggal kiáltott a kalmárokra:

-- Ne tegyétek Atyám házát kereskedés házává!

És mindenestôl kikergette ôket Isten házából.

Jézus kiûzi a kalmárokat a templomból

2. Ekkor néhány zsidó

megszólította Jézust és ezt kérdezte tôle:

-- Milyen csodajelt tudsz mutatni nekünk, hogy ezeket mered tenni?

Jézus mellére helyezte kezeit és így felelt:

-- Bontsátok el e templomot, és harmadnapra fölállítom újra.

Jézus arra gondolt, hogy, ha majdan megölik ôt a zsidók, harmadnapra feltámad. De a zsidók e szavakat a hatalmas kôtemplomra értették és gúnyosan mondották:

-- Negyvenhat esztendeig épült ez a templom, és te harmadnapra akarnád felállítani?!

Jézus azonban még az ünnepnapok alatt szemmelláthatóan megmutatta isteni hatalmát számos csodával. És sokan hittek benne. Közöttük volt Nikodémus, egy elôkelô zsidó is.

3. Nikodémus tanítást nyer Jézustól

Jézus tanítást ad Nikodémusnak

Nikodémus szerette volna Jézus tanításait hallani. De nappal röstellt hozzámenni, mert tagja volt a fôtanácsnak. Éjjel kereste föl tehát az Üdvözítôt s így szólt hozzá:

-- Mester! Tudjuk, hogy az Isten küldött prófétának, mert senki ily csodákat nem tehet, hacsak Isten nincs vele.

Erre Jézus arról adott neki rövid tanítást, hogy miképpen nyerhetjük el az örök üdvösséget. A többi között ezt mondotta:

-- Bizony, bizony, mondom neked, aki újjá nem születik vízbôl és a Szentlélektôl, nem mehet be az Istennek országába. Úgy szerette Isten ezt a világot, hogy egyszülött Fiát adta, hogy mindaz, aki hisz ôbenne, el ne vesszen, hanem örök élete legyen. Mert nem azért küldte Isten az Ô fiát, hogy ítélje e világot, hanem azért, hogy a világ üdvözüljön általa. Aki hisz ôbenne, az meg nem ítéltetik; aki pedig nem hisz, az már elítéltetett.


Jézus mûködése Galileában

Jézus a húsvéti ünnepek után nyolc hónapon keresztül Júdeában maradt. Mivel azonban a farizeusok és a zsidó papok rossz szemmel nézték tanításait és csodáit, visszatért Galileába. Bejárta az egész tartományt. Mindenütt tanított és gyógyított. Tanította, hogy mit kell hinnünk, remélnünk és cselekednünk, ha üdvözülni akarunk. Betegeket, némákat, vakokat, sántákat egyetlen szavával meggyógyított és számos ördöngösbôl kiûzte a gonosz lelket. Midôn a nép látta e nagy csodákat, tömegesen vitte Jézushoz a betegeket. S az Úr Jézus rátette a betegekre szent kezét és ezek rögtön meggyógyultak.

Jézus betegeket gyógyít


A csodálatos halfogás

(Jézus nyilvános mûködésének második éve.)

Egy alkalommal a Genezáret-tónak partján nagy néptömeg vette körül Jézust, hogy az ô tanítását hallgassák. A tó szélén két halászbárka állott. Az egyik Simon-Péteré volt. Jézus beszállott a bárkába és onnan adott tanítást a népnek.

Beszédének végeztével azt mondotta Péternek, hogy evezzen a mély vízbe és vesse ki hálóját a halfogásra. Péter így válaszolt:

-- Mester! Egész éjjel fáradoztunk, és mégsem fogtunk semmit. De a te szavadra kivetem a hálót.

És Simon-Péter két társával kivetette hálóját. És íme, mikor összevonták, annyi hal volt benne, hogy nem tudták kihúzni a vízbôl, és a háló szakadozni kezdett. Segítségül hívták tehát a másik bárka halászait; és mind a két halászbárkát megtöltötte a halaknak sokasága.

Látván ezt a halászok, álmélkodva tekintettek Jézusra és Simon-Péter alázattal borult Jézus térdeihez. Az Úr Jézus ekkor így szólt Péterhez:

-- Ne félj, mostantól fogva embereket fogsz.

Ezek után Simon-Péter és társai kivonszolták bárkáikat a szárazra és elhagyván mindenüket, követték az Urat.

A halászokból apostolok lettek, akik késôbb Jézus nevében számtalan sok embert fogtak az anyaszentegyház üdvözítô hálójába.


Jézus meggyógyít egy inaszakadtat

A Genezáret-tó északi partja mellett egy kis város volt, amelynek Kafarnaum volt a neve. Itt volt Péter házacskája s Jézus sokat tartózkodott e helyen. Egy napon igen sokan jöttek hozzá s hallgatták az ô igéit. Voltak köztük írástudók s farizeusok is. Ekkor hordozható ágyon egy inaszakadt embert hoztak a házhoz. A hallgatóknak sokasága miatt azonban nem vihették a beteget Jézus színe elé. Azért tehát fölmentek a háznak lapos tetejére, nyílást csináltak rajta, és kötélen bocsátották Jézus elé betegüket.

Látván ezt az erôs hitet, így szólt Jézus a beteghez:

-- Bízzál, fiam! Megbocsáttatnak neked a te bûneid.

Ekkor a farizeusok és írástudók így szólottak önmagukban: -- Hiszen ez káromkodik! Mert ugyan ki bocsáthatja meg a bûnöket, ha nem egyedül Isten?

Erre Jézus, aki látta lelkük minden gondolatát, így szólott:

-- Miért gondoltok rosszat a ti szívetekben? Lássátok, hogy hatalmam van megbocsátani a bûnöket.

S az inaszakadthoz fordult és mondta:

-- Kelj föl, vedd ágyadat és menj haza!

És a beteg rögtön fölkelt, összeszedte ágyát s hazament.

E csodára mindannyian álmélkodva dicsérték a mindenható Úristent.


Jézus beszéde a hegyen

(A második húsvét.)

Az Úr Jézus csodáinak mindenfelé híre terjedt, és az ország minden vidékérôl igen sokan jöttek hozzá s kísérték ôt útjában. Egy napon Jézus egy hegyre ment fel tanítványaival és onnan tartott beszédet a köréje gyûlt sokaságnak.

Jézus beszédet tart a hegyen

1. Jézus elôször a nyolc boldogságot

sorolta el imígyen:

-- Boldogok a lelki szegények --, boldogok a szelídek --, boldogok, kik szomorkodnak --, boldogok, kik éheznek és szomjúhoznak az igazság után --, boldogok az irgalmasok --, boldogok a tiszta szívûek --, boldogok a békés lelkek --, boldogok, kik igazságért üldöztetnek, mert övék a mennyeknek országa.

2. Jézus ezután a jócselekedetekrôl

beszélt, mondván:

-- Ha jó dolgot cselekesztek, ezt ne fitogtassátok az emberek elôtt. Mikor tehát imádkozol, menj be kamrád rejtekébe s ott imádd az Atyát, aki lát téged és majd jutalmat ád néked. -- Mikor böjtölsz, ne mutasd az orcádat oly sanyarúnak, hogy lássák a te böjtölésedet; Atyád, aki lát téged, majd jutalmat ád néked. -- Mikor pedig alamizsnát adsz, ne tudja balkezed, hogy mit cselekszik jobbkezed. És atyád, aki lát téged, majd jutalmat ád néked.

3. Arról, hogy mi legyen a jó kereszténynek legfôbb gondja,

így tanított Jézus:

-- Ne gyûjtsetek magatoknak kincseket e földön, hol a rozsda megemészti, s a tolvajok ellopják; gyûjtsetek inkább az égben kincseket, hol sem a rozsda nem emészti, sem tolvajok el nem lopják. Mert, ahol a kincsed van, ott van a te szíved is.

-- Ne aggódjatok azon, hogy mibôl éltek, mit esztek, és mivel ruházkodtok. A ti mennyei Atyátok, ki az égi madarakat táplálja és a mezôk liliomát ruházza, jól tudja, hogy mindezekre szükségtek van. Azért Isten országát és igazságát keressétek elôször -- a többi majd hozzáadatik tinektek.

4. A felebarát szeretetérôl

így szólt Jézus:

-- Ne keresse az a szálkát atyafia szemében, kinek gerenda van a saját szemében. -- Ne ítéljetek másokról, hogy meg ne ítéljenek. -- Bocsássatok meg, és nektek is megbocsátanak. -- Adjatok és adnak majd nektek is. -- Amit akartok magatoknak, azt tegyétek ti is másnak.

-- Szeressétek ellenségeiteket és tegyetek jót azokkal is, kik titeket gyûlölnek. Imádkozzatok azokért, kik titeket -- átkoznak.

5. Sok tanítás s üdvös intés után

Jézus így végezte beszédét:

-- Mindaz, aki hallgatja igéimet s teljesíti ôket: hasonló a bölcs emberhez, aki házát kôsziklára építette. Esô szakadt, árvíz támadt, szélvihar jött, de ez a ház nem dôlt össze, mivel a bölcs kôsziklára építette. Aki pedig, hallván az én igéimet, nem cselekszi ôket, hasonló a balgataghoz, aki házát homok fölé építette. Esô szakadt, árvíz támadt, szélvihar jött, és ez a ház összeomlott, mert a balga alap nélkül építette.

Jézus ezzel bevégezte tanítását. És a sok nép csodálkozott bölcsességén.


Jézus és a kafarnaumi százados

Jézus bement Kafarnaumba. Ekkor egy jólelkû pogány százados hozzáküldte a zsidóknak véneit és arra kérte ôt, hogy jöjjön hozzá s gyógyítsa meg szolgáját, ki haldoklik. Mondta nekik Jézus:

-- Elmegyek és meggyógyítom ôt.

És azonnal a százados háza felé indult. A százados azonban elébe jött és alázattal így szólott:

-- Uram, nem vagyok méltó, hogy hajlékomba bejöjj, hanem csak egy szóval mondjad és meggyógyul az én szolgám.

Jézus megdicsérte a százados nagy hitét és így szólott:

-- Amint hitted, úgy legyen!

És a haldokló azonnal meggyógyult.


A naimi ifjú feltámasztása

(A tavasz végén) Jézus Jeruzsálembe ment a pünkösdi ünnepekre. Útközben egy Naim nevû városka kapujában találkozott egy temetéssel. Egy szegény özvegyasszony egyetlen fiát vitték a temetôbe. Jézus megszánta a szegény özvegy anyát és így szólt hozzá:

-- Ne sírj!

Aztán odament a halotthoz és mondta:

-- Ifjú! Mondom neked, kelj föl!

És a halott rögtön életre kelt. A gyászoló nép pedig bámulattal és nagy istenfélelemmel telt el e nagy csodának láttára.

Jézus feltámasztja a naimi ifjút


A bûnbánó Magdolna

Egy Simon nevû farizeus meghívta az Úr Jézust, hogy egyék nála. Jézus elfogadta meghívását. Volt a városban egy bûnös asszony, kinek Mária Magdolna volt a neve. Ez az asszony a sok néppel együtt látta Jézus csodáit és hallgatta az ô igéit. És az Úrnak szent kegyelme hitet és mély bûnbánatot keltett a bûnös asszony szívében. Bement Simon házába, sírva borult az Úr Jézus lábaihoz s bánatának könnyeivel öntözte meg azokat. Majd megtörülte hajzatával és drága, illatos olajjal kente meg az Úr Jézus lábait.

Látván ezt a farizeus, ezt gondolta magában: -- Ha ez csakugyan próféta volna, tudná, hogy miféle bûnös asszony ez.

Jézus azonban jóságosan tekintett a bûnbánóra s így szólt hozzá:

-- Megbocsáttatnak bûneid. Menj békével!

És Magdolna boldog szívvel távozván, ezentúl már szent életet folytatott.

A bûnbánó Magdolna


Jézus lecsendesíti a vihart

(Pünkösd után Jézus visszatért Galileába és folytatta körútját.) Egy este át akart kelni a Genezáret nevû nagy tavon. Tanítványai eveztek, ô azonban fáradt lévén, lefeküdt és elaludt.

Messze jártak már, amikor hirtelen nagy zivatar és borzasztó szélvész támadt. A hullámok majd elnyelték a kis halászbárkát. A víz ömlött belé. A tanítványok nagyon megijedtek. Remegve költötték fel az alvó Üdvözítôt s mondták:

Vihar a Genezáret-tavon

-- Uram! Szabadíts meg minket, mert elveszünk!

Jézus nyugodtan fölemelkedett és így szólt:

-- Miért féltek? Ti kishitûek! (Hiszen veletek vagyok!)

És azután egy szavával lecsendesítette a vihart.

A hajón levô emberek csodálattal s félelemmel néztek Jézusra és ajkuk e kérdésre nyílt:

-- Vajon ki ez, ki a szélvésznek és a tengernek is parancsol?


Jézus életre kelti Jairusz leányát

Jézus átkelve a tavon, Kafarnaumnál kiszállott a bárkából. A parton már nagy sokaság várta ôt. Ekkor egy Jairusz nevû elôkelô férfiú járult Jézus színe elé, lábaihoz borult és esedezve mondta:

-- Egyetlen, 12 éves leányom halálán van immár; ó jöjj el, kérlek, tedd reája kezedet, hogy meggyógyuljon és éljen!

Jézus megindult Jairusz háza felé. Szorongó nagy népsereg követte ôt odáig. Volt e néptömegben egy szerencsétlen asszony is, ki már 12 év óta vérzésben szenvedett és bár orvosokra költötte minden vagyonát, nem tudták ôt meggyógyítani. Most azonban erôsen hitte, hogy meggyógyul, ha csak az Úr ruháját is megérinti. Odafurakodott tehát Jézushoz, megérintette ruháját és -- azonnal meggyógyult. Jézus e percben hátrafordult és így szólt hozzá:

-- Leányom! A te hited meggyógyított téged.

Ugyanekkor hírmondó jött Jairusznak házából és így szólott:

-- Uram, ne fáradj tovább! A leány már meghalt.

Jairusz igen megijedt. Jézus azonban bíztatta ôt és folytatta útját. A halottas háznál nagy volt már a siránkozás. Jézus bement, megfogta a holt leánynak kezét, és hangos szóval mondotta:

-- Leányzó, kelj föl!

És a kis leány rögtön fölkelt teljes egészséggel.

Jézus életre kelti Jairusz leányát


Keresztelô szent Jánosnak halála

(Jézus nyilvános mûködésének harmadik éve.)

Ez idôben hírül hozták Jézusnak, hogy Keresztelô János vértanúságot szenvedett az igazságért.

A szent férfiú tudniillik szigorúan megintette Galilea fejedelmét, Heródes Antipaszt, ki a gonosz Heródesnek fia volt. Ez ugyanis nôül vette élô fivérének feleségét. János bátran megrótta ôt, mondván:

-- Nem szabad fivérednek feleségét elvenned!

Ekkor a rossz fejedelem haragra gyúlt s Jánost tömlöcbe vetette. Felesége, Heródiás, azonban János életére tört.

Történt, hogy a fejedelem nagy lakomát rendezett születése napján. A vendégeket Szalóme, Heródiás leánya, tánccal mulattatta. Heródesnek ez annyira megtetszett, hogy így szólott leányához:

-- Kérj tôlem, amit akarsz s én megadom neked.

És ígéretét esküvel is megerôsítette.

Szalóme megkérdezte az anyjától, hogy mit kérjen.

A gonosz asszony azt felelte:

-- Keresztelô János fejét.

A leány tehát János fejét kérte. Heródes szomorú lett e kérésre, de mivel már megesküdött vendégei elôtt, nem akarta szavát szegni. Azért tehát elfojtotta lelkiismerete szavát és parancsot adott a hóhérnak, hogy egy tálban hozza el Keresztelô János fejét. És a hóhér lefejezte Jánost. A véres fejet tálba téve, átnyújtotta Szalóménak, aki rögtön odaadta az anyjának.

E szomorú hírre azután eljöttek a tanítványok és mesterüknek csonka testét szeretettel eltemették.


Jézus csodálatosan megvendégel 5000 embert

(A harmadik húsvét.)

Közeledett húsvét ünnepe. Miután az Üdvözítô hírül vette, hogy Heródes Antipasz fejét vette Keresztelô Jánosnak, tanítványaival átkelt a tavon, hogy egy félreesô, puszta helyen megpihenjenek. De hiába akartak ôk elvonulni, mikor a túlsó parton kikötöttek, ott már nagy néptömeg várta ôket. Jézus tehát pihenés helyett a betegeket gyógyította és a népet tanította. Hallgatták ôt vagy ötezren. Este lett már, és a nép még mindig ott volt étlen-szomjan. A tanítványok így szólottak Jézushoz:

-- A hely puszta; bocsásd el a sereget, hogy maguknak a falvakban eleséget vegyenek.

Jézus mondta:

-- Nem szükséges, hogy elmenjenek; adjatok ti nekik enni.

Erre Fülöp így szólt:

-- Kétszáz tízes ára kenyér sem elég ezeknek!

-- Hány kenyér van nálatok? -- kérdezte most Jézus.

András felelt erre, mondván:

-- Egy fiúnál van öt kenyér és két hal.

Jézus ekkor elrendelte, hogy a népet telepítsék le a földre. Továbbá magához hozatta az öt kenyeret és két halat; és szemeit az ég felé emelve, megáldotta s megtörte a kenyereket. Ezután odaadta tanítványainak, hogy a hallal együtt osszák ki a nép között. És íme, ekkor csodálatos dolog történt. Bármennyit osztottak ki a kenyérbôl és a halból -- nem fogyott el. Valamennyi jóllakott. Jézus fölszedette a hulladékokat, hogy el ne vesszenek. És 12 kosárnyit szedtek össze belôlük.

Ekkor a nép azt akarta, hogy Jézus legyen a királyuk. Jézus azonban elvonult a hegyek közé.


Jézus Kafarnaumban

1. Jézus a vízen jár

A csodálatos kenyérszaporítás után Jézus elvonult, tanítványai pedig bárkájukba szállottak, hogy Kafarnaumba evezzenek. Az evezés nehezen ment, mert nagy szélvész támadt. Jóval éjfél után volt már, midôn Jézus a vízen járva, közeledett feléjük. A tanítványok nem ismerték fel ôt s igen megijedtek. Mondta nekik Jézus:

-- Ne féljetek! Én vagyok!

Péter fölkiáltott:

-- Uram! Ha te vagy ott, parancsold meg nekem, hogy hozzád menjek a vízen!

-- Jöjj tehát! -- felelte Jézus.

Péter kiszállt a bárkából és a vízen Jézus felé tartott. De midôn egy nagyobb hullám csapott hozzá, kételkedett és -- lemerült, nagy ijedten segítségért kiáltva. Jézus rögtön kinyújtotta kezét és megfogván ôt, így szólt hozzá:

-- Kicsiny hitû! Miért kételkedtél?

Beszállottak a bárkába és a szélvész rögtön megszûnt. És mindnyájan imádással borultak le az Úr elôtt, mondván:

-- Valóban te Isten Fia vagy!

Jézus a vízen jár

2. Jézus ígéretet tesz az Oltáriszentségrôl

Jézus másnap Kafarnaumban tanított. Azok közül, kiket olyan csodás módon megvendégelt a pusztában, sokan ismét fölkeresték ôt. Jézus így szólt hozzájuk:

-- Bizony, bizony, kerestek engem, mivel ettetek a kenyérbôl és jóllaktatok. Munkálkodjatok, de nem olyan kenyérért, amely elvész, hanem amely megmarad az örök életre, és amelyet az Emberfia ad tinektek. Én vagyok az élô kenyér, ki a mennybôl szállottam alá. A kenyér, melyet adni fogok, az én testem.

A hallgatók kételkedve mondogatták egymás között:

-- Hogy adhatja ez nekünk a saját testét eledelül?

Jézus így folytatta:

-- Bizony, bizony, aki eszi testemet és issza az én véremet, örök élete van, és én feltámasztom ôt az utolsó napon.

Jézus mindezt az Oltáriszentségrôl mondotta. Hallgatói nem értették szavait. De a tanítványok egy év múlva, az utolsó vacsorán, jobban megértették.


Jézus Pétert választja ki egyházának fejéül

A nyár táján Jézus (Palesztina északi részében) egy városba érkezett, melynek Cezárea volt a neve. Itt egy napon azt kérdezte tanítványaitól:

-- Kinek tartanak engem az emberek?

A tanítványok így feleltek:

-- Némelyek Keresztelô Jánosnak, némelyek Illésnek, mások pedig azt hiszik, hogy a próféták közül való vagy.

Jézus ismét kérdezte ôket:

--Hát ti kinek tartotok engem?

--Te Krisztus vagy, az élô Isten Fia! -- válaszolta Simon-Péter.

--Boldog vagy Simon, -- mondta erre Jézus --, mert nem a test és vér jelentette ki ezt neked, hanem Atyám, ki az égben van. És én azt mondom neked, hogy te péter (azaz ,,szikla'') vagy, és erre a kôsziklára építem majd anyaszentegyházamat; és a pokol nem fog erôt venni rajta. Néked adom a mennyország kulcsait: amit megkötsz a földön, meg lesz kötve a mennyben is, amit pedig föloldasz a földön, föl lesz oldva a mennyekben is.

[Azt a hatalmat, amit az Úr Jézus megadott Szent Péternek külön, mint az Anyaszentegyház látható fejének, késôbb az összes apostoloknak együttesen is megadta, mondván:

-- Amiket megkötöztök a földön, meg lesznek kötve a mennyben is; és amiket föloldoztok a földön, föl lesznek oldozva a mennyben is.]

Jézus Péter választja ki egyházának fejéül


Jézus a Tábor-hegyen megdicsôül

Egy hét múlva Jézus maga mellé vette Pétert, Jakabot és ennek öccsét, Jánost, és fölment velük egy magas hegyre, melynek Tábor volt a neve. A hegyen Jézus imádkozni kezdett. És íme, a mennyei dicsôségnek fénye vette ôt körül. Orcája fénylett, mint a nap, ruhái pedig oly fehérek lettek, mint a hó. Jézus mellett a nagy fényességben Mózes és Illés jelentek meg, és felülrôl szózat hangzott ekképpen:

-- Íme ez az én szerelmetes Fiam, kiben nekem kedvem telik. Ôt hallgassátok!

Jézus a Tábor-hegyen megdicsôül

A tanítványok arcra borultak s így hallgatták a mennyei szavakat. Midôn ismét fölemelték szemüket, eltûnt minden és egyedül Jézus állott elôttük rendes alakjában.


Mária és Márta

(Jézus nyilvános mûködésének negyedik éve.)

Ôszkor Jézus elhagyta Galileát és tanítványaival Jeruzsálembe ment a sátoros ünnepre.

Nemsokára Betániába érkeztek, mely Jeruzsálem közelében volt. E faluban lakott Jézus kedvelt híve, Lázár s ennek két nôvére: Mária és Márta.

Jézus betért hozzájuk. Mária leült az Úr lábaihoz s áhítattal hallgatta az ô igéit. Márta pedig a ház körül sürgött-forgott, szorgoskodott. De csakhamar az Úr elé járult s mondta:

-- Nem törôdöl, Uram, véle, hogy nôvérem egyedül hagy fölszolgálni? Mondjad neki, hogy segítsen nekem.

Az Úr azonban így felelt:

-- Márta, Márta, te sok irányban töröd magad s szorgoskodol. Pedig egy a szükséges. Mária a legjobb részt választotta, mely nem vétetik el tôle.


A farizeusok Jézus ellen törnek

Jézus nem sokáig maradt Jeruzsálemben, mert a farizeusok áskálódtak ellene, és el akarták veszteni. A farizeusok gyûlölték ôt, mert leleplezte képmutató lelküket s a nép elôtt többször megszégyenítette ôket. Azért tehát mindenképpen okot kerestek Jézus ellen. Majd azért akarták az Úr Jézust elfogni, mint törvényszegôt, mert szombaton is gyógyított, majd meg istenkáromló gyanánt akarták megkövezni, mert magát az Úristennel egyenlônek mondotta. Jézus azonban mindannyiszor sértetlenül távozott el körükbôl, mivel az ô halálának órája még nem érkezett el. Jézus tehát ezek miatt a Jordánnak vidékére vonult és ott folytatta mûködését.


Jézus feltámasztja Lázárt

Egy napon az Úr Jézus hírül vette Betánia faluból, hogy Lázár, akit szeretett, halálosan beteg. De az Úr csak két nap múlva indult útnak, mert ô ismét nagy csodával akarta istenségét megmutatni. Midôn Jézus megérkezett, Lázár már a sírban feküdt négy nap óta. Lázárnak két nôvére volt: Mária és Márta. Mikor Márta meglátta Jézus érkezését, eléje ment s mondta:

-- Oh Uram! Ha te itt lettél volna, az én bátyám nem halt volna meg!

Mondta neki Jézus:

-- A te bátyád feltámad.

Mária így szólt:

-- Oh tudom, hogy feltámad -- az utolsó napon.

Jézus erre így felelt:

-- Én vagyok a feltámadás és az élet. Aki hisz énbennem -- ha meghal is -- élni fog.

Ezek után a két testvér Jézust és a többieket elvezette a sírhoz. Valamennyi jelenlevô zokogott. Ekkor Jézus megrendült a lelkében és könnyezett.

A halott egy barlangban volt eltemetve és a sírnak nyílását egy nagy kôlap zárta el. Jézus elrendelte, hogy vegyék el a követ.

Márta így szólt:

-- Oh Uram! Már szaga van, mert negyednapos.

Miután a követ elvették, az Úr Jézus odalépett s rövid ima után így kiáltott:

-- Lázár! Jöjj ki!

És Lázár életre kelt s elôjött a sírból. -- Látván ezt a nagy csodát, igen sokan hittek Jézusban.

Jézus feltámasztja Lázárt


Jézus utolsó útja Jeruzsálembe

1. A zsidó fôtanács Jézus életére tör

A farizeusoknak és a zsidó papoknak sehogyan sem tetszettek a dolgok, amelyeket az Úr Jézus cselekedett. Mikor meghallották, hogy az Úr Jézus feltámasztotta Lázárt, összehívták a tanácsot és így szóltak:

-- Mit tegyünk? Ez az ember nagyon sok csodát tesz, és nemsokára már mindenki hisz benne.

Végre elhatározták, hogy megölik Jézust

2. Jézus megjövendöli szenvedését, halálát és feltámadását

Jézus tudta a fôtanács gonosz tervét s azért egyelôre nem ment Jeruzsálembe. Néhány héttel húsvét elôtt azonban így szólott a tanítványokhoz:

-- Íme, fölmegyünk Jeruzsálembe, és beteljesedik mindaz, amit a próféták jövendöltek az Emberfiáról. Mert az Emberfia elárultatik a papi fejedelmeknek és írástudóknak; halálra ítélik ôt, átadják a pogányoknak, megcsúfolják, megköpdösik, ostorozzák és megölik; és harmadnapra föltámad.

3. Jézus szeretete a gyermekek iránt

Útközben néhány jámbor asszony Jézus elé vitte gyermekeit, hogy áldja meg ôket. Jézus aznap sokat tanított és nagyon elfáradt. A tanítványok nem akarták a gyermekeket a fáradt Üdvözítôhöz engedni. Jézus azonban így szólt:

-- Engedjétek hozzám jönni a kisdedeket, mert ilyeneké a mennyország.

És szeretettel magához ölelte az ártatlan gyermekeket és megáldotta ôket.

Jézus szeretete a gyermekek iránt

4. Jézus ünnepiesen bevonul Jeruzsálembe

Az Üdvözítô március hó végén a szent városhoz érkezett. Az Olajfák hegyénél szamárra ült és így vonult be a városba. Vasárnap volt. A városba roppant sok nép jött a húsvét ünnepére. Mikor ezek meghallották Jézus érkezését, eléje mentek s ruháikat leterítvén, pálmaágakat hintettek az útra. Így kísérték be az Urat, örvendezve kiáltozván:

-- Hozsanna Dávid fiának! Áldott, ki az Úr nevében jön!

Jézus ünnepies bevonulását Zakariás próféta megjövendölte.

Jézus ünnepélyesen bevonul Jeruzsálembe


Jézus utolsó nyilvános tanításai

1. A császári adó

A húsvét elôtt való napokon a farizeusok fölkeresték Jézust, és mindenféle ravasz kérdésekkel faggatták. A többi között egyik így szólott Jézushoz:

-- Mester! Tudjuk, hogy te csak az igazságot tanítod, és nem tekinted az emberek személyét. Mondd, szabad-e adót adni a császárnak, avagy nem?

Ezzel a fogas kérdéssel meg akarták Jézust fogni. A zsidók ugyanis gyûlölték a rómaiakat és nem akartak adót fizetni a császárnak. Hogyha tehát az Úr Jézus azt mondja, hogy ,,szabad'', a zsidókat bôszíti fel maga ellen; hogyha pedig azt mondja, hogy ,,nem szabad'', akkor bevádolják a római helytartónál, mint izgatót.

Azonban Jézus, aki látta álnok lelküket, így szólott:

-- Mit kísértetek engem? Képmutatók! Hozzatok egy pénzdarabot, hadd lássam!

Midôn a pénzt megmutatták, Jézus a pénzre vésett képre mutatott és ezt kérdezte tôlük:

--Kié ez a kép?

--A császáré -- felelték amazok.

Mondta ekkor Jézus:

-- Adjátok meg tehát azt, ami a császáré, a császárnak és azt, ami az Istené, az Istennek.

Erre a bölcs feleletre zavartan és szégyenkezve távoztak el a zsidók.

2. A fôparancsolat

Egy törvénytudó Jézus elé járult és ezt kérdezte tôle:

-- Uram! Melyik a legfôbb parancsolat?

Jézus így válaszolt:

-- Szeresd a te Uradat és Istenedet teljes szívedbôl, egész lelkedbôl és minden erôdbôl. Ez az elsô és a legfôbb parancsolat. A másik hasonló hozzá és így szól: szeresd felebarátodat, mint önmagadat. Ebben a két parancsolatban van a többi mind.

3. A felebarát

Egy másik törvénytudó tovább kérdezte az Urat, mondván:

-- De ki az én felebarátom?

Jézus erre feleletül egy szép példát mondott nekik, mely így szólt:

-- Egy ember Jeruzsálembôl Jerikóba ment. Útközben rablók támadták meg és, miután kifosztották mindenébôl, sebesülten otthagyták ôt az úton. Nemsokára arra ment egy zsidópap, aki, midôn meglátta a sebesültet, elkerülte s tovább ment. Azután egy levita jött az úton, de ez is részvét nélkül ment el mellette. A harmadik utas, aki arra jött, egy szamaritánus volt. Mikor ez a sebesültet észrevette, megkönyörült rajta és bekötözvén sebeit, felültette szamarára s elvitte egy fogadóba, ahol szeretettel gondoskodott róla.

Az irgalmas szamaritánus

-- Mit gondolsz, -- kérdezte a példa végén Jézus, -- melyik volt a három közül annak az embernek -- felebarátja?

-- Aki irgalmasságot cselekedett vele -- felelte a törvénytudó.

Mondta ekkor Jézus:

-- Menj! És te is cselekedjél hasonlóan.

A törvénytudó megértette e példából, hogy minden ember felebarátunk, és a szeretet azt kívánja, hogy más baján készségesen segítsünk.

4. A szegény özvegy két fillérje

Az Üdvözítô egy napon a templom elôcsarnokában ült az alamizsnagyûjtô láda közelében és nézte, hogy miképpen vetnek pénzt a gyûjtôbe. A gazdagok nagy büszkeséggel s bôségesen vetették be pénzüket, míg egy szegény, özvegyasszony alázattal ejtett bele két kis fillért. Jézus ekkor tanítványaihoz fordult e szavakkal:

A szegény özvegy két fillérje

-- Bizony mondom nektek, hogy e szegény özvegyasszony többet adott, mint azok a gazdagok: mert, míg azok abból adtak, mibôl bôven van nekik -- addig ez a szegény asszony odaadta mindenét.

A tanítványok megértették ezekbôl, hogy többet ér az Isten elôtt egy jó szívvel adott fillér, mint a büszke hiúságból odavetett sok arany.


Az áruló Júdás a fôtanácsnál

(A negyedik és utolsó húsvét)

A vének és zsidó papok belátták, hogy Jézust nyíltan nem foghatják el. Két nappal húsvét elôtt tanácsot tartottak Kaifás fôpap házában és elhatározták, hogy Jézust titkon elfogják és megölik. Ekkor a 12 tanítvány egyike, iskarióti Júdás, hozzájuk jött s így szólott:

-- Mit adtok, ha én ôt kezetekbe adom?

A fôtanács 30 ezüstpénzt adott neki. És a gonosz tanítvány e perctôl kezdve kereste az alkalmat, hogy mesterét elárulja.

Jézus elôképét, Józsefet is ezüstpénzért adták el. -- Júdás árulását Zakariás megjövendölte.


Az utolsó éjszaka

(Nagycsütörtök)

1. Az utolsó vacsora

Húsvét elôtt való napon, csütörtökön este, Jézus tanítványaival egyik jó emberének házába ment, hogy megegyék a húsvéti bárányt.

Miután a bárányt megették, Jézus fölkelt, levetette felsô ruháját, és egyenként megmosta tanítványainak lábait. Ezzel alázatosságra tanította ôket. Ezután ismét elfoglalta helyét az asztalnál, kezébe vette a kenyeret, megáldotta s szétosztotta tanítványai között e szavakkal:

-- Vegyétek és egyétek, ez az én testem.

És a kenyér e szavakra Jézus testévé változott.

Azután kezébe vette a borral telt kelyhet, s ezt szintén megáldotta, és tanítványainak nyújtotta, mondván:

-- Igyatok ebbôl mindnyájan, mert ez az én vérem, az új-szövetségé, mely sokakért ontatnak a bûnök bocsánatára.

E szavakra a bor Jézus vérévé változott.

Rögtön utána így szólt Jézus:

-- Ezt cselekedjétek az én emlékezetemre.

Az utolsó vacsora

Így alapította az édes Üdvözítô az utolsó vacsorán a szent miseáldozatot és az Oltáriszentséget, hogy kenyér és bor alakjában mindig köztünk lehessen.

Az Oltáriszentségnek, vagyis az új-szövetség vérontás nélkül való áldozatának, elôképe volt: Melkiszedek áldozata, a manna, az ó-szövetségi vértelen áldozatok. Az utolsó vacsorán kezdôdik az új-szövetség, amelyet az Úr Jézus saját áldozati vérével pecsételt meg.

2. Jézus elbúcsúzik tanítványaitól

A gonosz Júdást nem hatotta meg Jézus nagy szeretete. Fölkelt az asztaltól és elosont, hogy a zsidó tanács szolgáit saját Mestere ellen vezesse.

Midôn Júdás eltávozott, Jézus így szólt:

-- Fiacskáim! Már csak egy kevéssé vagyok veletek. Szeressétek egymást, amint én is szerettelek titeket.

-- Uram, hová mégy? -- kérdezte Péter.

Mondta neki Jézus:

-- Oda, ahová én megyek, most nem követhetsz engem.

Mondta ismét Péter:

-- Miért nem követhetlek téged? Odaadnám még az életem is érted!

Az Úr erre így válaszolt:

-- Életedet adod értem? …Bizony, bizony mondom neked: mire megszólal a kakas, háromszor tagadsz meg engem.

Péter és a többiek elszomorodtak, Jézus azonban így szólt:

-- Ne szoruljon el szívetek. Én az Atyához megyek, és Ô majd az én nevemben elküldi a vigasztaló Szentlelket, hogy örökké tiveletek maradjon.

Megható búcsúbeszéd után Jézus gyönyörû szép imát mondott övéiért, és azután -- elvégezvén az asztali imádságot -- kimentek a szabadba.

3. Jézus az Olajfák hegyén

Jeruzsálem mellett, az Olajfák hegyén, volt egy nagy kert, amelynek Get-Szemane volt a neve. Az utolsó vacsora után ide ment az Üdvözítô tanítványaival.

Szomorú éjszaka volt ez. Jézus elvonult az álmos tanítványok mellôl, leborult a földre és buzgón imádkozott. Kínos halálfélelem és gyötrôdés járta át a lelkét, véres verejték hullott az arcáról és ajkai e szavakat sóhajtották:

-- Óh Atyám! Ha lehetséges, vedd el tôlem e keserû poharat; mindazáltal ne az enyém, hanem a Te akaratod legyen meg.

Majd két ízben is visszatért tanítványaihoz, de mindannyiszor alva találta ôket. Mondta ezért nekik:

-- Vigyázzatok és imádkozzatok, hogy kísértetbe ne essetek!

Ô pedig ismét félrevonult és tovább imádkozott.

Végre az Atya angyalt küldött, hogy Jézusnak emberi természetét erôsítse.

4. Jézus elfogatása

Éjféltájban Jézus odament tanítványaihoz és így szólott:

-- Keljetek föl, menjünk! Íme közeledik, aki engem elárul.

Alig mondta ezeket, midôn már Júdás megjelent embereivel. Az áruló útközben így szólott a szolgákhoz:

-- Akit megcsókolok, ô az; fogjátok meg

Jézust elfogják

Azzal Jézushoz ment és megcsókolta ôt. Jézus az áruló szemébe tekintett és csendesen mondotta:

-- Júdás! Hát csókkal árulsz el engem?…

Aztán bátran a szolgák elé lépett és kérdezte:

-- Fiacskáim! Már csak egy kevéssé vagyok veletek. Szeressétek egymást, amint én is szerettelek titeket.

-- Uram, hová mégy? -- kérdezte Péter.

-- Kit kerestek?

-- A názáreti Jézust -- felelték azok.

-- Én vagyok! -- mondta Jézus oly isteni tekintettel, hogy a sereg visszahátrált és rémülten földre esett.

Jézus azonban nem használta isteni hatalmát. Szelíden engedte, hogy megfogják és megkötözzék. És a csapat ezek után megindult.

A megijedt tanítványok szétfutottak és csak ketten: Péter és János, követték Jézust messzirôl.

Jézus elfogatását s a tanítványok futását Zakariás megjövendölte.

5. Jézus a fôtanács elôtt

A fegyveres szolgák Jézust Kaifás fôpaphoz vitték, kinél a fôtanács tagjai egybe gyülekeztek. Éjfél után 2 órakor Jézust a fôtanács elé vezették. Mivel az ártatlan Üdvözítô ellen igaz vádat emelni nem tudtak, hamis tanúk álltak elô -- de hiába, mert az Úrról rosszat még csak hazudni sem lehetett.

Jézus hallgatott. A fôpap végre fölkelt és ünnepies hangon e szavakat mondotta:

-- Mondd meg nekünk, hogy te vagy-e Krisztus, az Istennek Fia?

-- Én vagyok! -- felelte Jézus s így folytatta: -- Meglátjátok majd az Emberfiát, amint ül Istennek jobbja felôl s eljön az ég felhôiben. A fôpap erre (zsidó szokás szerint) megszaggatta ruháját és felkiáltott:

-- Nincs szükségünk már tanukra! Hallottátok a káromlást! Mit ítéltek?

És a tanács azt felelte:

-- Méltó a halálra!

Az Úr Jézust ezek után kivezették a terembôl, s reggelig a kegyetlen és durva szolgák kezei közt maradt.

6. Péter tagadása és bûnbánata

Mikor Jézust elfogták, Péter messzirôl követte ôt a fôpapnak házáig. Az ajtónálló szolgáló, meglátván ôt, így szólt hozzá:

-- Ugye te is ez embernek tanítványa vagy?

Péter megtagadta Jézust, és hazudozva mondta:

-- Nem vagyok a tanítványa, s nem ismerem ôt.

Az éjszaka hûvös lévén, a szolgák egy tûzrakásnál melegedtek. Péter is közéjük telepedett. Nemsokára odajött egy másik szolgáló és megnézvén ôt, felkiáltott:

-- Ez is a názáreti Jézussal volt!

Minden szem Péterre nézett és ô ismét megtagadta Mesterét:

-- Nem vagyok a tanítványa, s nem ismerem ôt.

De ekkor már valamennyi körülvette, mondván:

-- Bizonyára te is hozzá tartozol, mert szólásod is elárulja, hogy Galileából való vagy.

A fegyveresek közül egyik, aki látta ôt a kertben, szintén megismerte. És Péter most már esküdözve tagadta meg az Urat és mondotta:

-- Nem vagyok a tanítványa, s nem ismerem ôt.

E percben megszólalt a kakas. Péter megrettenve nézett föl és látta Jézus szívreható tekintetét (mert az Urat éppen ekkor vitték ki a terembôl). És Péternek eszébe jutottak az Úr Jézus szavai az utolsó vacsorán. És elmenvén -- keservesen sírt.

Péter és Júdás

7. Júdás kétségbeesése

Mikor Júdás, az áruló, megtudta, hogy Jézust halálra ítélték, megbánta rút tettét. Visszavitte a bér gyanánt kapott 30 ezüstpénzt a papoknak és mondta:

-- Vétkeztem, mert elárultam az Ártatlant.

De a papok és a vének megvetôen így feleltek:

-- Mi közünk van hozzá? Te lássad!

Júdás ekkor kétségbeesett, mert nem volt hite és reménye Isten irgalmasságában. A 30 pénz égette a tenyerét. A templomba rohant, odadobta az ezüstpénzt és elmenvén -- fölakasztotta magát.

Íme, Péter magába szállván, bánatának könnyeivel megmentette lelkét; Júdást azonban kétségbeesésének kötele a kárhozatba döntötte.


Jézus elítélése, kínszenvedése és kereszthalála

(Nagypéntek)

1. Jézus Pilátus elôtt

A fôtanács azon volt, hogy minél elôbb kivégezzék Jézust, mert este már megkezdôdik húsvét ünnepe. Mindjárt péntek reggel tehát elvitték a megkötözött Üdvözítôt a római helytartóhoz. A helytartót arra kérték, hogy engedje meg Jézusnak kivégzését. A helytartó, kinek Poncius Pilátus volt a neve, ezt kérdezte:

-- Mivel vádoljátok ezt az embert?

A zsidók így feleltek:

-- Gonosztevô, felforgatja nemzetünket, megtiltja, hogy adót adjunk a császárnak, és királynak mondja magát!

Pilátus, kihallgatván az Úr Jézust, megkérdezte tôle:

-- Tehát király vagy te?

--Az vagyok, -- felelte Jézus -- de országom nem e világból való!

A helytartó úgy találta, hogy Jézus egészen ártatlan. És szabadon akarta ôt bocsátani.

2. Jézus Heródes elôtt

Mikor Pilátus megtudta, hogy Jézus Galileából való, átküldte ôt Galilea fejedelméhez, Heródeshez, aki éppen akkor Jeruzsálemben tartózkodott. Heródes, látván Jézust, igen megörült, mert már sokat hallott felôle és most azt remélte, hogy Jézus valami csodát fog elôtte cselekedni. Jézus azonban hallgatott és nem felelt a kérdéseire. Erre Heródes bosszús lett és megcsúfolva, visszaküldte ôt Pilátushoz.

Jézust megkorbácsolják

3. Pilátus meg akarja menteni Jézus életét

Szokás volt, hogy a helytartó húsvétkor egy gonosztevôt kibocsásson a fogságból. Ekkor éppen egy lázadó gyilkos volt a tömlöcben, akit Barabbásnak hívtak. Pilátusnak parancsára ezt az embert Jézus mellé állították, s a helytartó megkérdezte a néptôl:

-- Kit bocsássak szabadon: Barabbást-e, avagy Jézust?

A helytartó azt remélte, hogy a zsidók Jézust fogják kívánni, aki oly sok jót tett velük. De a hálátlan tömeg Jézus ellenségeire hallgatott és Barabbást, a gonosztevôt követelte.

-- Hát a ,,zsidók királyával'' mit tegyek? -- kérdezte Pilátus.

-- Feszítsd meg ôt! -- kiáltotta a néptömeg.

A zsidók Jézus halálát kívánják Pilátustól

4. Az Úr Jézust megkínozzák

A helytartó jól tudta, hogy a fôtanács irigységbôl akarja az Üdvözítôt megöletni s azért így szólt a néphez:

-- Semmi hibát nem találok ez emberben. Megfenyítem tehát ôt és elbocsátom.

És a római katonák megfosztották a szegény, jó Üdvözítôt ruháitól és kegyetlenül megkorbácsolták. Majd töviskoronát nyomtak a fejébe, vörös köpönyeget akasztottak reá, nádszálat tettek a kezébe és azután csúfolódva mondták neki, hogy örüljön, mert király lett.

-- Üdvözlégy, zsidók királya! -- mondták neki és leköpték, arculcsapták.

Ilyen gyalázatot szenvedett Jézus, az Isten Fia -- mi érettünk. És Ô, aki halottakat tudott feltámasztani, mindezt békével tûrte.

A Megváltó kínzását és kicsúfoltatását megjövendölték Izajás és Jeremiás próféták.

5. Pilátus halálra ítéli Jézust

A kegyetlen ostorozás után Pilátus a gúny-királynak öltöztetett Üdvözítôt megmutatta a tömegnek e szavakkal:

-- Íme az ember!

Ütéshelyek, vérzô sebek borították az Úr Jézus testét. Fájdalmas volt reá nézni. De a zsidók nem szánták meg, és Pilátust fenyegetve, továbbra is ezt kiabálták:

-- Feszítsd meg ôt! Feszítsd meg ôt!

És Pilátus nem volt elég bátor ahhoz, hogy megvédje az Igazat. Félt, hogy majd az írástudók bevádolják ôt Rómában, a császárnál, és ô akkor nem lesz tovább Júdeának helytartója. És így történt, hogy Jézus Krisztust -- bár hibát benne nem talált -- átadta a katonáknak, hogy keresztre feszítsék.

6. A keresztút

Pilátusnak ítélete után rögtön megtették az elôkészületeket. Dél felé már minden kész volt. Az Úr Jézus vállára egy nagy keresztfát nyomtak, és a menet megindult. Jézus mellett két lator ment, kiket szintén ki akartak végezni. A menetet nagy néptömeg kísérte.

Jézus gyönge, véres vállán nem sokáig bírta a nehéz keresztfa-gerendát és a földre roskadt. Midôn végre a katonák látták, hogy már nem tudja tovább vinni a keresztfát, egy Simon nevû földmûvesnek a vállára rakták.

A keresztút

7. Jézust keresztre feszítik

Jeruzsálem közelében volt egy sziklahegy, amelynek Kálvária volt a neve. Ide vezették Jézust és a két latort. Három keresztfát állítottak fel. A két szélsôre a latrokat, a középsôre pedig Jézust feszítették fel. A szegény, édes Üdvözítôt megfosztották ruháitól, kezeibe s lábaiba nagy szegeket vertek és így szegezték ôt a keresztfára. És Jézusnak drága vére folyva-folyt a föld színére.

A keresztfa tetejére kis fatáblát szegeztek, melyre zsidó, görög s latin nyelven e szavakat írták: Názáreti Jézus, a zsidók királya.

Jézus a kereszten

8. Az Úr Jézus hét szava és halála a keresztfán

Három óra hosszat függött Jézus a keresztfán, iszonyú kínokat szenvedve.

A zsidó papok és az írástudók még akkor is csúfolták és gúnyolták ôt, mondván:

-- Ha Isten Fia vagy, hát szállj le most a keresztrôl!

Jézus azonban szelíden az ég felé emelte szemét és így szólott:

-- Atyám! Bocsáss meg nekik, mert nem tudják, mit cselekszenek.

A két lator közül az egyik szintén gúnyolódott Jézus fölött, de a másik megjavult szívében és kérte Jézust, mondván:

-- Uram! Emlékezz meg rólam, midôn országodba jutsz.

Az Úr Jézus így felelt:

-- Bizony mondom neked: ma velem leszel a paradicsomban.

A fájdalmas Szûz-Anya ott állott a kereszt mellett Jánossal, akit az Úr különösen szeretett. Mondta Jézus az Anyjának:

-- Íme, a te fiad.

A tisztaszívû tanítványhoz pedig így szólt:

-- Íme, a te anyád!

Az Isten Báránya, ki elvállalta a világnak minden bûnét -- haldokolt. Az ég sötét lett. De Jézus lelke még sötétebb a magára vett bûnöknek nagy özönétôl. Ily állapotban, vigasz nélkül, elhagyatva, Jézus szörnyen szenvedett és így kiáltott:

-- Én Istenem! Én Istenem! Miért hagytál el engem?…

Majd forró láz gyötörte ôt és így szólt:

-- Szomjúhozom.

És ecetbe mártott szivacsot nyújtottak föl égô, száraz ajkaihoz.

Ily kínok közt érkezett el Üdvözítônk végsô perce. Most már mindaz, amit Róla a próféták jövendöltek, beteljesült. Az Isten-Ember, Jézus Krisztus, megváltotta a világot. Azért mostan hangos szóval így kiáltott:

-- Beteljesedett!

Végül e szavakat mondta:

-- Atyám! A Te kezeidbe ajánlom a lelkemet.

És Jézus Krisztus lehajtotta a fejét és meghalt. Délután 3 óra volt. A föld megrendült, a sziklák megrepedtek, a sírok felnyíltak és sok halott feltámadt. A hegy körül állott sok nép rémülten és mellét verve szétfutott; a katonák századosa pedig felkiáltott:

-- Ez valóban Isten Fia volt!

Az Üdvözítô halálának körülményeirôl különösen sokat jövendölt Dávid király, a zsoltáros. -- Jézus keresztáldozatának elôképe volt a többi között Izsák és a húsvéti bárány. -- Jézus elôképe, az egyiptomi József is megbocsátott az ô gonosz testvéreinek és jót tett velük; ô is két gonosztevô között volt a börtönben, kik közül egyik megszabadult, de a másik elveszett.


Jézust sírba teszik

1. Jézus lelke

elvált az ô testétôl és alászállott a pokolnak tornácára, hogy onnét a jámbor embereknek lelkeit kiszabadítsa. Teste pedig a kereszten függött.

A két lator még most is élt. Hogy hamarább meghaljanak, a katonák összetörték csontjaikat. Jézus csontjait azonban nem törték meg, mivel látták, hogy már meghalt. De az egyik katona mégis Jézus oldalába döfte hegyes lándzsáját. És Jézus átszúrt szívébôl vér és víz ömlött ki.

Jézus elôképének, a húsvéti báránynak sem törték meg a csontját.

Jézust sírba helyezik

2. Esteledett. A katonák eltávoztak

Nem maradt a kereszt mellett senki más, mint akik az édes Jézust igen nagyon szerették: a fájdalmas édesanya, Mária; a hû tanítvány, János, a feltámasztott Lázár s az ô nôvérei és még néhány ragaszkodó követôje Jézusnak. Köztük volt Arimatei József is és Nikodémus. Ezek levették Jézus testét a keresztrôl, drágalátos fûszerekkel illatossá tették, tiszta, fehér gyolcsvászonba göngyölgették és közel, egy sziklába vájt, újdonatúj sírüregbe elhelyezték. Ezután a sír nyílását nagy kólappal eltakarták és bús szívvel visszatértek a városba.

3. A papi fejedelmek és a farizeusok

Jézustól még halála után is féltek és nyugtalanul mondogatták:

-- Az az ember életében azt mondotta: Harmadnapra feltámadok! Ôrizni kell tehát sírját, nehogy eljöjjönek tanítványai és ellopván ôt, azt mondják, hogy -- feltámadott.

És az Úr sírjának nagy zárókövét lepecsételték és harmadnapig éjjel-nappal ôriztették.


Jézus föltámad

(Húsvétvasárnap)

1. Vasárnap hajnalán

az Úr Jézus lelke ismét visszatért szent testébe és az Üdvözítô újra életre kelt s dicsôségesen feltámadt sírjából. Az Úr angyala pedig alászállott az égbôl és elhengerítette a nagy követ, hogy mindenki láthassa, hogy a sír üres. Az angyal arca vakított, a ruhája fehér volt, mint a hó. Az ôrök úgy megijedtek, hogy félholtan terültek el a földön.

Jézus föltámad

Nemsokára jámbor asszonyok jöttek Jézus sírjához. Az angyal így szólt hozzájuk:

-- Jézus nincs itt. Feltámadott!

A feltámadt Üdvözítônek kiváltképpen Jónás próféta volt elôképe, aki három napig volt a halnak gyomrában s harmadnapra sértetlenül került elô belôle.


Negyven nap a föltámadás után

1. Az Úr Jézus bûnbocsátó hatalmat ad apostolainak

Jézus föltámadásának napján este az apostolok egy terembe gyûltek egybe. Az ajtókat jól bezárták, mert féltek a zsidóktól. Egyszerre csak ott termett az Úr Jézus és így szólt:

-- Béke legyen veletek! Én vagyok, ne féljetek!

Az apostolok megijedtek és azt hitték, hogy szellemet látnak. Az Úr azonban így szólt:

-- Nézzétek meg kezeimet, lábaimat s tapintsátok meg ôket. A szellemnek nincs húsa, sem csontjai.

Midôn végre az ámuló apostolok meggyôzôdtek arról, hogy valóban maga Jézus áll elôttük, mondta az Úr:

-- Amint engem küldött az Atya, úgy küldelek én is titeket.

És apostolaira lehelt e szavakkal:

-- Vegyétek a Szentlelket! Akiknek megbocsátjátok a bûneiket, megbocsáttatnak nekik; és akikét megtartjátok, azokéi megtartatnak.

Így rendelte Jézus a bûnbánat szentségét.

2. A hitetlen Tamás

Tamás nem volt az egybegyûlt apostolok között. Az apostolok megmondták késôbb neki, hogy látták az Urat. De Tamás ezt nem akarta elhinni és így szólt:

-- Amíg az Ô kezein a szegek helyét nem látom, és ujjaimat a sebeibe nem bocsátom, addig -- nem hiszem.

Egy hét múlva Jézus ismét megjelent az apostolok között és így szólt Tamáshoz:

-- Nézzed meg kezeimet s tedd ujjadat sebeimbe és ne légy hitetlen, hanem hívô.

Tamás ekkor felkiáltott:

-- Én Uram és én Istenem!

Mondta neki Jézus:

-- Hittél Tamás, mivel láttál. Boldogok, kik nem láttak, és mégis hisznek.

Jézus megmutatja sebeit a hitetlen Tamásnak

3. Jézus Pétert az Egyháznak fejévé rendeli

Feltámadása után Jézus negyven napig maradt a földön. Az apostolok Jézus parancsára visszamentek Galileába. Jézus gyakran megjelent tanítványai között és oktatta ôket. Egy nap éppen halásztak a Genezáret-tavon, midôn Jézus megjelent a parton.

Erre ôk is kieveztek a partra s Jézus ekkor háromszor azt kérdezte Pétertôl:

-- Simon, Jónás fia, szeretsz-e engem?

-- Uram, tudod, hogy szeretlek.

Jézus pedig ezt mondotta:

-- Legeltesd az én bárányaimat! Legeltesd juhaimat!

Az Úr Jézus e szavakkal elrendelte, hogy Péter az Ô híveinek fôpásztora és az Egyház feje legyen.

4. Az apostolok küldetése

A negyven nap vége felé az apostolok visszatértek Jeruzsálembe és ekkor az Úr Jézus így szólt hozzájuk:

-- Menjetek és tanítsatok minden nemzetet és kereszteljétek meg ôket az Atyának és Fiúnak és Szentléleknek nevében.


Jézus mennybe megy

A negyven nap elteltével Jézus fölvezette tanítványait és híveit az Olajfák hegyére. Itt elbúcsúzott tôlük, megáldotta ôket és azután fölemelkedett és eltûnt.

Jézus mennybe száll

Így szállt az égbe Jézus Krisztus, a mi édes Üdvözítônk, oda, ahonnan jött. És ott ül most az Atyaisten jobbja felôl. Onnan fog majd a világ végén ismét eljönni isteni hatalommal és mennyei dicsôséggel, hogy megítélje az embereket, kikért élt, szenvedett és meghalt, és akiket olyan nagyon szeretett.

A mennybeszálló Jézusnak kiváló elôképe Illés próféta volt, akit az Úr szintén élve ragadott el a földrôl.
Mindaz, amit az Úr Jézus Krisztus életérôl, tetteirôl, s tanításairól elbeszéltünk, meg van írva a négy Evangéliumban. A mi Urunk Jézus Krisztus azonban még sok más dolgot mondott és tett, amelyeket nem írtak le. Amit írtak, azért írták, hogy higgyük, hogy Jézus Krisztus,-- az ígért Megváltó és Isten Fia, ki érettünk emberré lett, és hogy e hit által elnyerjük az örök üdvösséget.


A képek jegyzéke

1.	Az Úr angyala megjelent Máriánál
2.	Az Úr angyala megjelent a pásztoroknak
3.	A pásztorok imádják a kis Jézust
4.	A napkeleti bölcsek megérkeznek
5.	A szent család Egyiptomba menekül
6.	A tizenkétéves Jézus a templomban
7.	Keresztelô szent János megkereszteli Jézust
8.	Jézus kiûzi a kalmárokat a templomból
9.	Jézus tanítást ad Nikodémusnak
10.	Jézus betegeket gyógyít
11.	Jézus beszédet tart a hegyen
12.	Jézus feltámasztja a naimi ifjút
13.	A bûnbánó Magdolna
14.	Vihar a Genezáret-tavon
15.	Jézus életre kelti Jairusz leányát
16.	Jézus a vízen jár
17.	Jézus Péter választja ki egyházának fejéül
18.	Jézus a Tábor-hegyen megdicsôül
19.	Jézus feltámasztja Lázárt
20.	Jézus szeretete a gyermekek iránt
21.	Jézus ünnepélyesen bevonul Jeruzsálembe
22.	Az irgalmas szamaritánus
23.	A szegény özvegy két fillérje
24.	Az utolsó vacsora
25.	Jézust elfogják
26.	Péter és Júdás
27.	Jézust megkorbácsolják
28.	A zsidók Jézus halálát kívánják Pilátustól
29.	A keresztút
30.	Jézus a kereszten
31.	Jézust sírba helyezik
32.	Jézus föltámad
33.	Jézus megmutatja sebeit a hitetlen Tamásnak
34.	Jézus mennybe száll


Az Úr angyala megjelent Máriánál


Az Úr angyala megjelent a pásztoroknak


A pásztorok imádják a kis Jézust


A napkeleti bölcsek megérkeznek


A szent család Egyiptomba menekül


A tizenkétéves Jézus a templomban


Keresztelô szent János megkereszteli Jézust


Jézus kiûzi a kalmárokat a templomból


Jézus tanítást ad Nikodémusnak


Jézus betegeket gyógyít


Jézus beszédet tart a hegyen


Jézus feltámasztja a naimi ifjút


A bûnbánó Magdolna


Vihar a Genezáret-tavon


Jézus életre kelti Jairusz leányát


Jézus a vízen jár


Jézus Péter választja ki egyházának fejéül


Jézus a Tábor-hegyen megdicsôül


Jézus feltámasztja Lázárt


Jézus szeretete a gyermekek iránt


Jézus ünnepélyesen bevonul Jeruzsálembe


Az irgalmas szamaritánus


A szegény özvegy két fillérje


Az utolsó vacsora


Jézust elfogják


Péter és Júdás


Jézust megkorbácsolják


A zsidók Jézus halálát kívánják Pilátustól


A keresztút


Jézus a kereszten


Jézust sírba helyezik


Jézus föltámad


Jézus megmutatja sebeit a hitetlen Tamásnak


Jézus mennybe száll


A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár bemutatása
A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár

	Isten hozta a Pázmány Péter Elektronikus Könyvtárban, a magyarnyelvû keresztény irodalom tárházában! A Könyvtár önkéntesek munkájával mindenki számára elektronikus formában terjeszti Isten Igéjét. A Könyvtár bemutatása


A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár bemutatása

Célkitûzés

Állomány

Irányítás, központ

A Könyvtár használata, a könyvek formája

A Könyvtárban található file-ok neve

A file-ok felhasználási módjai

Hogyan lehet a könyvekhez hozzájutni?

A Könyvtár használatának jogi kérdései

Hogyan lehet a Könyvtár gyarapodásához hozzájárulni?

Megkötések a szöveg formájára

Érdeklôdés/Javaslat

Minôség -- állandó javítás

A könyvtár mottója

Célkitûzés

A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár (PPEK) célja az, hogy mindenki számára hozzáférhetôvé tegye a teljes magyarnyelvû katolikus egyházi, lelki irodalmat elektronikus formában. A lelkipásztori munka támogatása mellett elôsegíti az egyházi kutatómunkát, könyvnyomtatást és az írott, magyar keresztény értékek bemutatását, megôrzését, terjesztését. A könyvállomány mindenki számára ingyenesen rendelkezésre áll az Internet hálózaton keresztül. Egyházi intézményeknek és személyeknek postán is elküldjük a kért anyagot.

Állomány

Minden szabadon másolható, szerzôi jogvédelem alá nem esô egyházi és vallási vonatkozású kiadvány része lehet a Könyvtárnak: a Szentírás (többféle fordításban), imakönyvek, énekeskönyvek, kódexek, pápai dokumentumok, katekizmusok, liturgikus könyvek, teológiai munkák, szentbeszéd-gyûjtemények, keresztutak, lelkigyakorlatok, himnuszok, imádságok, litániák, istenes versek és elbeszélések, szertartás-könyvek, lexikonok, stb.

Irányítás, központ

Központ:	St. Stephen's Magyar R.C. Church
	223 Third St., Passaic, NJ 07055, USA
	(Az Egyesült Államok New Jersey államában levô Szent István Magyar Római Katolikus egyházközség)
Levelezés:	Felsôvályi Ákos
	322 Sylvan Road
	Bloomfield, NJ, 07003, USA
	Tel: (973)338-4736
	Fax: (973)778-4263
	e-mail: felso@home.com
A Könyvtár használata, a könyvek formája

Ebben az elektronikus könyvtárban nincs olvasóterem, hanem a szükséges könyveket ki kell venni (vagyis ,,letölteni''). Letöltés után mindenki a saját számítógépén olvashatja, ill. használhatja fel a szöveget. A hálózaton keresztül böngészni, ill. olvasni drága és lassú. A saját személyi számítógép használata a leggyorsabb és legolcsóbb, a könyv pedig az olvasó birtokában marad. Azoknak, akik nem rendelkeznek Internet-kapcsolattal, postán elküldjük a kért könyveket. Ebbôl a könyvtárból ügy kölcsönözhetünk, hogy nem kell (és nem is lehet) a kikölcsönzött könyveket visszaadni!

	A Könyvtár a kiadványokat kétféle alakban adja közre:
1.	formálatlan szövegként, ami a további feldolgozást (könyvnyomtatás, kutatómunka) teszi lehetôvé szakemberek számára és
2.	a Windows operációs rendszer Súgó (,,Help'') programjának keretében, ami a könnyû olvasást és felhasználást teszi lehetôvé mindenki számára (a szövegek -- külön begépelés nélkül -- egy gombnyomással egy szövegszerkesztô programba vihetôk át, ahol azután szabadon alakíthatók).
A Könyvtárban található file-ok neve

Minden kiadvány négyféle file formában található meg a Könyvtárban: text file (formálatlan változat), help file (,,Súgó'' formátum), sûrített text file és sûrített help file. Ezenkívül minden help file-hoz tartozik egy ikon file.

Minden file nevének (file name) a két utolsó karaktere a verziószám (01 az elsô változaté, 02 a másodiké, stb). A file nevének kiterjesztése (file extension) mutatja a file típusát:

	txt:	text file,
	zpt:	sûrített text file,
	hlp:	help file,
	zph:	sûrített help file és
	ico:	a Help file-hoz tartozó icon file.

Például a Vasárnapi Kalauz címû könyv elsô változatának (,,01'') négy formája: VASKAL01.TXT, VASKAL01.HLP, VASKAL01.ZPT, VASKAL01.ZPH; az ikon file pedig: VASKAL01.ICO.

A sûrítést a legelterjedtebb sûrítô programmal, a PKZIP/PKUNZIP 2.04 DOS változatával végezzük. A sûrítés nagymértékben csökkenti a file nagyságát, így a letöltés/továbbítás sokkal gyorsabb, olcsóbb. A file-t használat elôtt a PKUNZIP program segítségével kell visszaállítani eredeti formájába. (Például a  "PKUNZIP  VASKAL01.ZPH" utasítás visszaállítja az VASKAL01.HLP file-t.)

A file-ok felhasználási módjai

Mivel minden mûvet kétféle formában ad közre a Könyvtár, a következô kétféle felhasználási mód lehetséges.

1. A text file felhasználása

Ez a file formálatlanul tartalmazza az anyagot. A felhasználó betöltheti egy szövegszerkesztô programba, és ott saját ízlése, szükséglete szerint formálhatja. Például ha az anyagot ki akarjuk nyomtatni könyv alakban (feltéve, hogy az szabadon publikálható), akkor ebbôl a text file-ból könnyen  elô tudjuk állítani a nyomdakész változatot.

Vigyázat! A text file minden sora sorvég-karakterrel végzôdik, ezeket elôbb el kell távolítanunk, és csak utána szabad a formálást elkezdenünk.

A szövegben a kezdô idézôjelet két egymást követô vesszô, a felsô idôzôjelet két egymást követô aposztrófa és a gondolatjelet két egymást követô elválasztójel képezi (lásd a szöveg formájára vonatkozó megkötéseket késôbb).

Az egyes fejezeteket csupa egyenlôségjelbôl álló sorok választják el egymástól. A file eleje ezt az ismertetést tartalmazza a Könyvtárról.

Ezt a text file-t felhasználhatjuk szövegelemzésre is, amihez természetesen szükségünk van valamilyen elemzô programra.

2. A,,súgó'' file felhasználása

Ez a file formátum igen egyszerû olvasást, felhasználást tesz lehetôvé a Windows operációs rendszerben megszokott ,,súgó'' programok formájában. (Az ajánlott képernyô felbontás VGA.)

Az elektronikus könyv legnagyobb elônye az, hogy a szöveg elektronikus formában áll az olvasó rendelkezésére. A ,,Másol'' gombbal a teljes fejezet átvihetô a vágóasztalra [Notepad]) és onnan a szokásos módon: ,,Szerkesztés'' és ,,Másol'' [Edit és Paste] paranccsal bármilyen Windows szövegszerkesztôbe. Ugyanezt érjük el a Ctrl+Ins gombok együttes lenyomásával is. Ha nem akarjuk a teljes szöveget átvinni, akkor használjuk a ,,Szerkesztés'' [Edit] majd a ,,Másol'' [Copy] utasítást a program menüjérôl, minek következtében a fejezet teljes szövege megjelenik egy Másolás párbeszéd-panelban. A kijelölt szövegrészt a ,,Másol'' utasítás a vágóasztalra [Notepad] viszi, és onnan az elôbbiek szerint folytathatjuk a munkát.

A programból közvetlenül is nyomtathatunk fejezetenként a ,,File'' és ,,Nyomtat'' [Print] utasítással. A nyomtatott szöveg formája kissé eltérhet a képernyôn láthatótól. A nyomtatott szöveg betûtípusa ,,Arial'', betûmérete 10 pontos. Ha más formátumra, betûtípusra vagy -nagyságra van szükségünk, akkor vigyük elôbb a szöveget a szövegszerkesztô programunkba, ott állítsuk be a kívánt formátumot, és utána nyomtassunk.

	Ahhoz, hogy a ,,súgó'' file-t használni tudjuk, a következôket kell tennünk (a ,,Vasárnapi kalauz'' címû könyvvel mutatjuk be a lépéseket).
1.	A Pázmány Péter Elektronikus Könyvtárból töltsük le a VASKAL01.HLP és a VASKAL01.ICO file-okat a saját gépünk ,,C:\PAZMANY'' nevû alkönyvtárába. (A VASKAL01.HLP helyett letölthetjük a sokkal kisebb VASKAL01.ZPH file-t is, de akkor letöltés után ki kell bontanunk a "PKUNZIP VASKAL01" utasítással.)
2.	Készítsünk egy programindító ikont. A Programkezelôben kattintsunk elôször a ,,Pázmány Péter E-Könyvtár'' nevû programcsoportra. (Ha az még nincs felállítva, akkor hajtsuk végre a fejezet végén leírt ide vonatkozó utasításokat.) Ezután válasszuk a ,,File'', ,,Új'' és ,,Program'' utasításokat a menürôl. A párbeszed-panelban a következôket gépeljük be:
	Megnevezés:	Vasárnapi Kalauz
	Parancssor:	WINHELP C:\PAZMANY\VASKAL01.HLP
	Munkakönyvtár:	C:\PAZMANY
	Ezután kattintsunk az ,,Ikon'' nevû utasításra, és adjuk meg a C:\PAZMANY\VASKAL01.ICO file-t.

Ha ezután rákattintunk az így felállított ikonra, a program elindul, és olvashatjuk a könyvet.

A ,,Pázmány Péter E-Könyvtár'' nevû programcsoport felállítása:

A Programkezelô menüjérôl válasszuk a ,,File'', ,,Új'' és ,,Programcsoport'' utasítást. A párbeszéd-panelban a következôt gépeljük be:

	Megnevezés:	Pázmány Péter E-Könyvtár
Ezután zárjuk be a párbeszéd-panelt.

Hogyan lehet a könyvekhez hozzájutni?

A könyveket bárki elektronikus úton letöltheti a Könyvtárból (lásd a Könyvtár Internet címét) vagy postán megrendelheti (lásd a postai címet). Egyházi intézményeknek és személyeknek ingyen küldjük el a könyveket, mások a rendeléssel együtt 3 dollárt vagy annak megfelelô pénzösszeget küldjenek a lemez- és postaköltség megtérítésére.

A Könyvtár használatának jogi kérdései

Az általános elvek a következôk:

1.	A Könyvtár mindenkinek rendelkezésére áll személyes vagy tudományos használatra. Ha a Könyvtár anyagát publikációban használják fel, akkor kérjük az alábbi hivatkozás használatát:

,,A szöveg eredete a Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár -- a magyarnyelvû keresztény irodalom tárháza.''

2.	Egyházi intézmények és személyek kereskedelmi célokra is ingyenesen használhatják a Könyvtár anyagát, csak azt kérjük, hogy a kiadványuk elején helyezzék el az elôbbi utalást. A Könyvtár fenntartja magának azt a jogot, hogy eldöntse: ki és mi minôsül egyházi személynek, ill. intézménynek. Kérjük, keresse meg ez ügyben a Könyvtárat.

3.	Ha a Könyvtár kiadványait nem egyházi intézmény vagy személy kereskedelmi célokra használja fel, akkor az elôbbi utalás feltüntetésén kívül még kérjük a haszon 20%-át a Könyvtár számára átengedni. A befolyt összeget teljes egészében a Könyvtár céljaira használjuk föl.

Elôfordulhat, hogy ezek az elvek bizonyos könyvekre nem vonatkoznak, mert a szerzôi jog nem a Könyvtáré. Az ilyen könyv része az állománynak, lehet olvasni, lelkipásztori munkára felhasználni, de kinyomtatása, -- bármilyan formában --, tilos. Az ilyen jellegû korlátozások minden könyvben külön szerepelnek. (Lásd a könyvek elektronikus változatáról szóló fejezetet!)

Hogyan lehet a Könyvtár gyarapodásához hozzájárulni?

Minden pénzügyi támogatást hálásan köszönünk, és a központi címre kérjük továbbítani. Az anyagi támogatásnál is fontosabb azonban az az önkéntes munka, amellyel állományunkat gyarapíthatjuk.

 Kérünk mindenkit, akinek a magyar katolikus egyház sorsa és az egyetemes magyar kultúra ügye fontos, hogy lehetôségeinek megfelelôen támogassa a Könyvtár munkáját. A munka egyszerû, bárki, -- aki már használt szövegszerkesztô programot --, részt vehet benne.

Hogyan lehet az állomány gyarapításában részt venni?

A munka egyszerûen egy-egy könyv szövegének számítógépbe való bevitelét jelenti. Elôször optikai beolvasással (szkennolással), automatikus úton, egy nyers szöveget készítünk, amit aztán az önkénteseknek ki kell javítaniuk. A munka lépései így a következôk:

1.	Ellenôrizzük, hogy a kiválasztott könyv szabadon másolható-e (nem esik-e szerzôi jogvédelem alá), vagy meg lehet-e kapni a Könyvtár számára a másolás jogát. Ez ügyben vegyük fel a kapcsolatot a Központtal.
2.	Ellenôrizzük, hogy a könyvet még nem kezdte-e el senki begépelni. Ez ügyben is vegyük fel a kapcsolatot a Központtal. A Könyvtár állandóan tájékoztat a begépelés alatt álló munkákról.
3.	A könyvet küldjük el a Központnak, ahol optikai beolvasással elkészítik a nyers szöveget.
4.	A Központ visszaküldi a nyers szöveget egy számítógépes lemezen a könyvvel együtt. A nyers szöveget tetszôleges szövegszerkesztô-formában lehet kérni. Ha az eredeti kiadvány nem alkalmas optikai beolvasásra (rossz minôség, régies betûtípusok stb. miatt), akkor az önkéntesnek kell a nyers szöveget is begépelnie.
5.	Végezzük el a nyers szöveg ellenôrzését és javítását. Ez a munka legidôigényesebb része, és ettôl függ a végleges szöveg helyessége! Kövessük a szöveg formájára vonatkozó megállapodásokat (lásd a következô részt).
6.	A kész szöveget küldjük vissza lemezen a Központnak.
7.	A Könyvtár ezután elkészíti a kívánt file-formákat és a könyvet behelyezi a Könyvtár állományába.
Megkötések a szöveg formájára

Mivel mindenki számára hozzáférhetô módon kell a szövegeket tárolnunk, egyszerûségre törekszünk. Általános szabály az, hogy semmilyen tipográfiai karaktert vagy kódot nem használunk, csak a billentyûzetrôl bevihetô karakterek szerepelhetnek a szövegben. A szöveg készítésekor kérjük a következô megállapodásokat betartani:

1.	Margó: 1 hüvelyk (2.54 cm) bal- és jobboldalt.
2.	Betûtípus: Arial, 10 pontos.
3.	Alsó idézôjel: két vesszô szóköz nélkül,
	felsô idézôjel: két aposztrófa szóköz nélkül,
	gondolatjel: két elválasztójel szóköz nélkül,
	idézôjel idézôjelen belül: aposztrófa (alsó és felsô idézôjelként egyaránt).
4.	Tabulátor karakter megengedett (a tabulátorokat fél hüvelyk, azaz 1.27 cm távolságra kell  egymástól beállítani).
5.	Semmilyan más formálási kód nem megengedett.
6.	Lábjegyzet helyett szögletes zárójelbe kerüljenek a hivatkozások száma (pl. [1]), és a hozzátartozó magyarázatok a file legvégén egymás után, mindegyik új sorban kezdve.
Érdeklôdés/Javaslat

A már meglevô állományról, a készülôfélben levô könyvekrôl, az önkéntes munka lehetôségeirôl és a Könyvtár legújabb híreirôl a következô címeken lehet tájékoztatót kapni:

1. levél:	St. Stephen's Magyar R.C. Church
	223 Third St., Passaic, NJ 07055-7894, USA

2. elektronikus posta (e-mail): felso@home.com

3. elektronikus hálózat (World Wide Web):	http://www.katolikus.hu/ppek vagy
	http://www.piar.hu/pazmany
Minôség -- állandó javítás

A Könyvtár állományának minôségét állandóan javítjuk, újabb és újabb változatokat bocsátunk közre (a file nevének utolsó két karaktere a változat számát jelenti). Kérjük ezért a Könyvtár minden tagját, olvasóját, hogy jelentsen minden felfedezett szöveghibát. A levélben (postai vagy elektronikus levélben egyaránt), közöljük az új, javított sort az ôt megelôzô és követô sorral együtt. Így a szövegkörnyezetben elhelyezve, könnyû lesz a hibát megtalálni és javítani. Miután a file új változata (új verziószámmal) felkerült a Könyvtárba, a régit töröljük.

Kérjük, a könyvekkel és a Könyvtár munkájával kapcsolatos észrevételeit, javaslatait, kritikáját közölje velünk! Segítségét hálásan köszönjük.

A könyvtár mottója egy szentírási idézet

Ha ugyanis az evangéliumot hirdetem, nincs mivel dicsekednem, hiszen ez a kötelességem. Jaj nekem, ha nem hirdetem az evangéliumot! Ha önszántamból teszem, jutalmam lesz, ha nem önszántamból, csak megbízott hivatalnok vagyok. (1Kor 9,16-17)